Question:
Spolupracovník Klause z ODS: Vůbec nečekejme, že Babiš musí nutně
vládnout špatně. Demokracii u nás neohrožuje on a Okamura, ale Kalousek a
zbankrotovaní pravdoláskaři

ROZHOVOR „Nejít s Babišem do vlády a hrdinně dávat na odiv svoji mravní
vyspělost a převahu může leckomu imponovat, ale politika není
filozofováním o etice, ať se to komu líbí, nebo ne,“ říká bývalý
europoslanec ODS a člen správní rady Institutu Václava Klause Ivo Strejček.
„Vůbec nečekejme, že Babiš musí nutně vládnout špatně,“ varuje
Strejček, který je otřesen nízkým ziskem ODS ve volbách.

Cítíte spokojenost s výsledkem sněmovních voleb? Zvolil národ „moudře“?

Vyjadřovat spokojenost nebo nespokojenost s výsledky voleb si netroufám.
Lidé zvolili podle svých preferencí a přání. Jestli „moudře“, nebo
„nemoudře“, to ví lidé jako Miroslav Kalousek, který všechny kolem sebe
kádruje, zatímco by si měl všímat svého vlastního strašidelného
propadáku.

Co vás překvapilo, co vás potěšilo, co vás zklamalo?

Překvapil mě gigantický pád sociálních demokratů! Tak strašná čísla
jsem opravdu nečekal a myslím si, že taková evakuace sociálních demokratů
z naší politické scény není ani zdravá. Potěšil mě skluz Zelených do
politické propasti. Zklamalo mě prolezení TOP 09 do Sněmovny a jsem
otřesený nízkým ziskem ODS. Já jsem opravdu očekával podstatně lepší
výsledek. Před volbami jsem se ptal mnoha lidí, třeba i při tankování na
benzínce, koho budou volit. Drtivá většina mi řekla, že letos opravdu
neví. Lze si o tom jistě myslet své, každopádně je asi pravda, že na zemi
ležel nezvykle a výjimečně velký balík volných hlasů. Mám dojem, že si
pro něj ODS nesáhla.

Jaké je pro nás hlavní sdělení či ponaučení z voleb?

Fragmentace politické scény v důsledku oslabování standardních
politických stran, nástup nových energických uskupení, proměna podoby a
obsahu politického střetu, nahrazení tradiční sociální levice novou „pirátskou“
levicí, to jsou některé fenomény, které považuji za vážné.

Ale tyto volby také krystalicky připomněly a potvrdily starou politickou
pravdu: bez jasných, důrazných, charismatických lídrů nelze pomýšlet na
úspěch. Andreje Babiše bych nikdy v životě nevolil, ale podívejme se, jak
své voliče oslovuje, všimněme si stylu Okamury nebo „piráta“ Bartoše.
Žádný z dalších politických vůdců se jim nepřiblížil, všichni
ostatní zcela propadli.

Jistým překvapením – i když někteří jako Jaroslav Bašta to
předvídali – byl propadák ČSSD pod 10 procent téměř k hranici
volitelnosti, o čemž jste již hovořil. Kde vidíte příčinu toho, že
Babiš udělil ČSSD až takový výprask? Vy jste na konci května roku 2014
řekl: „Svým způsobem nás (ODS) ministr financí Kalousek dovezl na
politickou pitevnu. A je naprosto zřetelné, že sociální demokraté jsou
již také na vozíku, který do té pitevny Andrej Babiš tlačí.“

Tak jako konzervativci před lety i sociální demokraté směřovali k
volebnímu propadáku dlouhodobě. Oba tradiční politické proudy opustily
své autentické voliče a nechaly se zlákat módním vábením. Konzervativci
opustili pravici a pohodlně se usadili v politickém „pravdoláskovém“
středu, sociální demokraté pod vedením Sobotky, Marksové, Dienstbiera a
Valachové zradili autentické levicové voliče a vnucovali jim utopické
experimenty multikulturalismu, genderismu, feminismu a environmentalismu „nové“
evropské levice.

Sociální demokraté se propadli sami do sebe. V tom nejsou sami. Všude kolem
nás v zahraničí v parlamentních volbách socialisté buďto prudce oslabují,
nebo dokonce mizí. Snad je to i tím, že ostatní strany už jsou natolik
prolezlé levicovými myšlenkami, že existence autentické levice není
potřeba. Když si ODS zvolí za hlavní předvolební téma vyrovnání
platových nerovností, tak už socialisté nemusí existovat.

Je u nás ohrožena demokracie úspěchem Babiše a Okamury?

Ne, není. To je pouze kalouskovská fáma. Politická uskupení těchto dvou
pánů zvolilo téměř 40 procent voličů, kteří se zúčastnili voleb. Tito
lidé je volili z tisíce a jednoho různých důvodů, ale jistě ne
většinově proto, že by chtěli porazit demokracii a nahradit ji
autoritářským režimem nebo nějakou totalitou. Ohrožením demokracie jsou
lidé, kteří výsledky svobodných voleb soustavně zpochybňují,
průběžně na ně útočí, vytvářejí a pěstují v lidech pocit
permanentní frustrace a nedůvěry jenom proto, že to byli oni, kteří
nevyhráli, a proto se jim výsledky voleb nelíbí. Tito lidé šíří
atmosféru, jejímiž plody je v důsledku nedůvěra v demokracii.

Jak vysvětlit úspěch Okamury? Média mu nepřála...

Tomio Okamura zručně a rétoricky velmi schopně uchopil témata, kterých se
ostatní političtí soupeři báli, takticky se jim vyhýbali, nebo si prostě
„nechtěli zadat“. Okamura se ujal obav těch, kteří se bojí masové
migrace, jsou z různých důvodů naštvaní na Evropskou unii, nechtějí euro
a myslí si, že o všem se má rozhodovat v referendech. Mluvil přesvědčivě
tam, kde ostatní mlčeli. Byl energický a jasný. Byl politicky nekorektní a
tím zněl jinak. Nepotřeboval podporu médií. Naopak, jejich nepřízeň či
dokonce nenávist zvládal a využíval ve svůj prospěch, což mu v čase
nahrávalo. Čím úzkostlivěji se mu všichni vyhýbali a ostentativně se jej
štítili, tím více se stával hlasem odporu. Odporu z různých důvodů.

Vraťme se ještě k ODS. Takže souhlasíte asi s tím, když Václav Klaus ml.
v rozporu s oficiálním stanoviskem strany říká, že nic moc…

ODS se v posledních letech chová jako králík hypnotizovaný kobrou a ani v
letošní kampani si nepočínala jinak. Nechápu, proč se lídři ODS
nevyjadřovali ostřeji, jasněji, bez směšných vytáček typu „ano, ale...“,
proč do předvolebních debat nenasazovala zajímavé tváře, které mají co
říci, proč se nevrátila a neopřela o svá osvědčená témata, ke kterým
měla za dobu své existence vybudován pevný, ve veřejnosti fungující a
veřejností pozitivně přijímaný názor – Evropská unie, euro,
eurobyrokracie, obrana české koruny, vlastenectví jako hrdost a tak dále.

Považuji za hrubou chybou vedení ODS, že se aktivně nepokusilo vnutit
předvolební kampani spor o další směřování ČR v Evropské unii a
přinutit ostatní odhalit karty. Za modelový příklad takové chyby považuji,
pro mě šokující, vystoupení Zbyňka Stanjury, jedné z hlavních tváří
dnešní ODS, v debatě o přijetí či nepřijetí eura: namísto
jednoznačného – všemi, dokonce i moderátorkou očekávaného –
odmítnutí se utopil v argumentaci „přijmeme, až to bude pro nás výhodné“.

Kdyby se byla ODS nebála mluvit otevřeně o krizi EU, nebezpečích spojených
s vplynutím do „tvrdého jádra“, o migraci, o civilizační hrozbě s
migrací spojené, o obraně tradičních hodnot před expanzí západní
kulturní a hodnotové levicové revoluce, což pro konzervativní stranu má
být téměř povinností, mohla významně posílit. Okamura by se do Sněmovny
nedostal a ODS by byla získala významnou část jeho hlasů. A nejen
okamurovských! Václav Klaus mladší to dlouhodobě dělal – a přineslo mu
to úspěch. To je jasný důkaz! Tvrdit, že ODS nemohla v těchto volbách
uspět lépe, že to byl „velký úspěch“, to je – ke smůle této strany,
ale i této země – neodpustitelným lhaním si do kapsy.

Neroste ve Václavu Klausovi mladším Petru Fialovi vyzyvatel? Někdo, kdo by
ODS posunul dále od kavárny?

ODS potřebuje, jak je vidět, vnitřní konkurenci názorů a jejich nositelů
jako sůl. Kromě tříbení a precizování pozic je takový kvas nutným
předpokladem k vyhledávání nových politických tváří, jejichž
nedostatek je aktuálně fatálním problémem této strany. A objektivně
řečeno – nejen této.

Aby se ovšem z Václava Klause mladšího mohl stát vyzyvatel Petra Fialy,
musela by po něčem takovém panovat uvnitř ODS silná poptávka. Musela by se
zespodu prolamovat chuť členů zbavit se starých, omšelých, věčně
unavených tváří a nahradit je novou energií a odvážnými tématy. A proto
je výsledek-nevýsledek, vykládaný vedením jako úspěch, tak nebezpečný!
Nechává natolik zatuhnout daný stav, že posun ODS „od Fialy k mladému
Klausovi“, na který se ptáte, považuji v této chvíli za nereálný. A to
ani nemluvím o tom, že bych si dokonce tipnul, že návrat „jakéhokoliv“
Klause je to poslední, co si dnes širší vedení strany i část členské
základny přejí.

Na druhou stranu je třeba připomenout, že Václav Klaus mladší je velmi
pracovitý, objíždí regiony, setkává se s lidmi, vytváří si přirozený
okruh spolupracovníků a to může, s trpělivostí, vést k postupné změně.

Co komunisti? Není to jejich poslední volební období? A neutrpěli debakl
kvůli tomu, že už se stali součástí establishmentu? Mají šanci na obrodu?
Podobně jako u ČSSD je to delší proces, před kterým varoval Josef Skála…

Debakl komunistů považuji za jednu z dobrých zpráv těchto voleb a také za
potvrzení faktu, že bojovat s komunismem je už léta zbytečným plýtváním
energie. Je to dávno vyhraná válka a plácání o takovém boji je pouze na
oko líbivou politikou těch, kteří žádnou jinou politiku neumějí dělat.
Buďme rádi, že se u nás komunisté nikdy nepřejmenovali, že po celá
desetiletí nesou své dědictví. Je to od nich do jisté míry i poctivé.

Pak tu máme lidovce, STAN, TOP 09, kteří poměrně těsně prolezli do
Sněmovny…

Lidovci jsou reálně „na svých“ a ambici něco dělat pro zlepšení
příliš aktivně nejeví. Oni ze „svého minima“ umí obratně
vyobchodovat „své maximum“ a to jim vždycky stačilo.

Že se STAN dostali do Sněmovny žádnou dobrou zprávou není. Starostové se
asi solidně starají o svá města a obce, ale politika ve Sněmovně je jinou
ligou a odlišným žánrem. To samozřejmě neznamená, že tu a tam nemůže v
různých stranách proskočit nahoru šikovný a nadějný komunální politik,
který tvrdě pracuje na svém dalším růstu, ale ke „starostentizaci“
sněmovní politiky prostřednictvím subjektů jako je STAN docházet nemá.

To, že se do Sněmovny na poslední možnou chviličku protáhla TOP 09, je
vysloveně tragédií, která se bude i nadále podílet na destrukci českého
parlamentu. Pan Kalousek to po celá léta předváděl a každým svým
povolebním vystoupením to dokazuje.

A nejsou tyto volby také poslední pro TOP 09? Kníže už asi do dalších
voleb nepůjde… Nebo topku zachrání Jiří Pospíšil?

Doufejme, že jsou. A proto pan Kalousek tolik vyvádí a volá po „sjednocení
demokratických sil“. To je totiž jediná šance pro něho i jeho TOP 09. Z
pudu sebezáchovy musí vytvořit zase „něco“ nového, na co voliči –
jako vždycky v minulosti – naletí, aby se všichni ti Kalouskové a stokrát
politicky zbankrotovaní pravdoláskaři na pár dalších let zase svezli.
Klidně se to může jmenovat „Pravý blok“ nebo „Demokraté proti
Babišovi“. Je to jedno. Kulisy budou různé, obsah stále stejný –
kavárna pojede dál. Doufám, že na to ostatní politické strany neskočí,
zejména ODS, jejíž vedení naznačuje ochotu „rozkročit se“. Abychom se
totiž nakonec nedočkali „ctihodné“ formace, ve které by byl Petr Fiala
předsedou a Jiří Pospíšil nebo Dominik Feri místopředsedy...

Lze říci, že třeba Piráti hodně „vykradli elektorát“ TOP 09, když
mladí lidé dříve volili „Karla s čírem“?

Piráti mi v jistém slova smyslu připomínají variantu na soudobý
francouzský „macronismus“. Programově hlásají líbivé „ani nalevo,
ani napravo, pouze pro dobro“. A proklamují, že se dá jít s kýmkoliv, kdo
takové dobro hlásá. Jsou programově neuchopitelní, ale jsou noví,
energičtí, plní elánu a sebevědomí. A to, stejně jako u Macrona, části
voličů imponuje.

Do Sněmovny se dostali lidovci i STAN. Myslíte si, že kdyby zůstali v
koalici, získali by více než byl výsledek zvlášť? Nebo méně, jak se
báli lidovci?

Nevím a už je to i zcela zbytečná úvaha. Faktem ale je, že se mi koalice
lidovců a STAN od počátku zdála nesourodým tělesem a vykalkulovaným
kočkopsem. A za ta léta zkušeností s lidovci bylo také jasné, že jakmile
se jim bude zdát, že toto spojení na voliče nezabírá a je pro lidovce
příliš riskantní, okamžitě a chladnokrevně tento vztah opustí.

Mimochodem, když se vrátíme k loňskému roku, tak se strýček Brady asi
panu Hermanovi úplně nevyplatil…

O osud pana Hermana není třeba mít starost. O toho se bohatě postarají
sudeťáci.

Jaký dopad budou mít tyto volby na volby prezidentské?

Výrazné zvolení Andreje Babiše může významně mobilizovat tábor „antibabišovců“
a „antizemanovců“. Ti hlásají, že oba politikové jsou spojeni pupeční
šňůrou, a Miloš Zeman navíc dělá všechno proto, aby je v tom ještě
utvrdil. A bude-li si pan prezident navíc v průběhu povolebních
vyjednávání nepřiměřeně užívat roli politického mága tak, jak to
prozatím předvádí, „přetáhne strunu“ a může to mít nakonec v
prezidentské volbě hodně těžké.

Vládu sestavuje Andrej Babiš, ale dopadne to bůhvíjak. ODS ho tvrdě
odmítla, KDU-ČSL spíše nechce, ČSSD se bojí, TOP 09 a STAN zásadně s
Babišem nechtějí... Do vlády se naopak těší Tomio Okamura, komunisté
nevědí. Nyní Babiš mluví o menšinové vládě doplněné o experty.
Pozorovatelé hádají, že by ho Zeman mohl nechat vládnout i bez důvěry,
což Zeman i naznačil…

Je obtížně pochopitelné, s jakou urputností se před volbami všichni
předháněli, že s Babišem do žádné vlády nepůjdou. Shodou okolností to
byli všichni ti, kteří s lidmi z ANO sedí a spolupracují v
nejrůznějších krajských radách a koalicích. A tam to nevadí?

Ta neochota ostatních jít s Babišem do vlády může konec konců Babišovi
náramně vyhovovat. Nechá se zbytkem Sněmovny „dokopat“ do situace, ve
které nemusí dělat ústupky, ve které jej nikdo netlačí k významným
kompromisům, nevnucujeme mu svoje priority, nepožaduje po Babišovi – pro
něj strategická – ministerstva a tak dále. Menšinová vláda může být
Babišovým snem – on přece chce vládnout sám. A k podpoře se vždycky
někdo najde. Jen si počkejme.

Jaké řešení si přejete a jaké je reálné?

Ať vznikne vláda, která by byla sestavena na základě výsledků voleb –
tedy přání voličů. Nemusela by se mi sice nutně líbit, ale lidé si
nějak vybrali a se svým výběrem mají právo a povinnost žít.

Co bude realitou, na to si počkejme. Při roztříštěnosti zájmů v dnešní
Sněmovně je obtížné cokoli předpovídat.

Pochopí voliči politiky svých stran, že nechtějí s Babišem do vlády?
Nebudou tyto strany vypadat destruktivně? Nemůže se to vymstít?

Nejít s Babišem do vlády a hrdinně dávat na odiv svoji mravní vyspělost a
převahu může leckomu imponovat, ale politika není filozofováním o etice,
ať se to komu líbí, nebo ne. Politika je obhajoba zájmů – a voliči své
zájmy dali najevo. Babiš a jeho ANO nezískali 99 procent hlasů. Převážná
většina lidí v této zemi si přeje něco jiného než čistý babišismus.
Jít do vlády s Babišem, anebo z opozice držet Babiše na uzdě, za
vyjednaných, jasných, srozumitelných a pro tuto zemi prospěšných podmínek,
může nakonec Babiše „vypustit“. Bude-li ANO vládnout samo a ad hoc
hledat spojence, může se to ostatním v různé míře vymstít víc, než si
jsou ochotni připustit, neboť vůbec nečekejme, že Babiš musí nutně
vládnout špatně.

Objevují se návrhy na zavedení obecného referenda; častokrát s úmyslem
dosáhnout vypsání referenda o setrvání v EU. Je možné, že Tomio Okamura
k tomu nakonec dotlačí Andreje Babiše, protože se zdá, že Babiš nechce
euro stejně jako účast v tvrdém jádru EU?

Vždycky jsem byl jednoznačným zastáncem parlamentní demokracie a vládnutí
prostřednictvím referend odmítal. Svůj názor jsem nezměnil a návrhy na
zavedení prvků přímé demokracie považuji pro náš systém za cizorodé a
nevhodné. Byla, například, přímá volba prezidenta země prospěšným
rozhodnutím? Stabilizovala a obohatila náš politický systém?

Od případného referenda o vystoupení ČR z EU si nic neslibuji. V Čechách
po takovém kroku není poptávka, pokud nemáme na mysli brblání u piva.
Není tu žádná významná politická síla, která by takový návrh
věrohodně obhajovala a prosazovala. A budou-li Britové, k radosti Bruselu, i
nadále postupovat s brexitem tak zoufale, jak to dělají do dneška, potvrdí,
že když odchod z EU nezvládne ani „velmoc“, pak úvahy o vystoupení ČR
z EU jsou jen mlácením prázdné slámy.

Říkám to skepticky, přestože bych si přál něco jiného.

Považujete Andreje Babiše za politika, který má k EU rezervovaný vztah?

Andrej Babiš jako euroskeptik, který nás vyvede z EU? To snad nemohou
obhajovat ani největší vtipálkové. Babiš má v Evropské komisi svoji
Jourovou a jeho europoslanci sedí v eurofanatické frakci zběsilého
eurofederalisty Verhofstadta. Babišův domácí byznys je navěšen na
evropských dotacích a sám Babiš k EU říká pouze to, co si aktuálně
přejí jeho voliči.

Ne, Babiš není žádný vybudovaný euroskeptik, je to zručný obchodník s
politickým deštěm.

Jaký dopad budou mít naše volby ve vztahu k EU? Změní se něco v
souvislosti s volbami rakouskými, německými či budoucími maďarskými?

Výsledky našich voleb nijak náš vztah k EU ani nepozmění, ani neovlivní.
V EU se něco změní, až se něco změní v Německu a Francii. A tam se v
parlamentních volbách, s ohledem na pozitivní změny v EU, nic nadějného
nestalo.

Choices:
- ne
- ano


Question:
Zeman nás tlačí ven z Evropy. Revize celé polistopadové politiky, bouří v
Lidových novinách

Sinolog a orientalista Martin Hála se v dnešních Lidových novinách
zamýšlí nad spoluprací Česka s Čínou. Podle něj nás diplomacie
prezidenta Miloše Zemana tlačí ven z Evropy.

Podle Hály v posledních dvou letech podepíšeme vše, co nám Peking strčí
doslova pod nos. „Česká republika je v současné společensko-politické
situaci žalostně nepřipravená na jakákoli seriózní jednání s Čínou.
Národní zájem nahradily lobbistické tlaky ze strany ambiciózních jedinců
a finančního kapitálu. Českou politiku vůči Číně formuje neúspěšný
politik a manažer, teď už bez obalu placený neprůhlednou čínskou firmou
označovanou za platformu čínské rozvědky,“ poznamenává Hála.

Pozastavuje se také nad tím, že prezident Zeman oznámil další gradaci
tohoto trendu v podobě uzavření strategického partnerství. K tomu má
dojít během návštěvy čínského prezidenta Si Ťin-pchinga v Praze o
letošních Velikonocích. „Čínského hosta pozve Zeman jako vůbec prvního
zahraničního představitele na ‚výraz osobních sympatií‘ k návštěvě
do Lán. Celá operace má nabídnout Česko jako základnu pro čínské
aktivity v Evropě,“ říká Hála. Podle něj je tak patrné, že česká
hlava státu a česko-čínská lobby usilují o skutečně zásadní obrat
nejen v postoji vůči Číně, ale v zahraniční politice vůbec.

A Hála si všímá i jiných strategických partnerství, kdy například
Srbsko je za to, že se druží s Čínou, izolováno od euroatlantického
prostoru. „Česko je na rozdíl od Srbska smluvně ukotveno v EU, NATO a
dalších institucích, které mj. regulují podezřelé a nečitelné
finanční toky; země jako Srbsko takovému dohledu nepodléhají. Vstup
čínského kapitálu do Srbska je o to jednodušší. V zahraniční politice
nás na rozdíl od Srbska vážou smluvní svazky se spojenci včetně USA, jež
mají s Čínou od nástupu Si Ťin-pchinga stále napjatější vztahy,“
konstatuje sinolog.

Závěrem pak uvádí, že strategické partnerství s Čínou podle srbského
vzoru či Zemanových představ by předpokládalo zásadní revizi našich
spojeneckých svazků a vůbec celé polistopadové orientace. „Není pochyb o
tom, že v ČR existují síly, které by si takovou revizi přály. Stejně tak
je jasné, že pro velkou část populace by byl takový vývoj nepřijatelný.
Nadcházející návštěva čínského prezidenta je docela dobrou
příležitostí pro širší domácí diskusi na toto téma,“ uzavřel.

Choices:
- ne
- ano


Question:
Langšádlová: Neumím si představit, že by tady Rusko vedlo hybridní válku,
a my s ním měli dobré vztahy

Něco jiného je předvolební kampaň, něco jiného politická realita, myslí
si při hodnocení Donalda Trumpa místopředsedkyně TOP 09 Helena
Langšádlová, která věří, že Spojené státy budou nadále držet své
závazky v NATO. Jako oprávněnou však vidí Trumpovu výtku, že Evropané
dávají málo peněz na svou bezpečnost. "My a velká část evropských
spojenců tyto závazky neplníme. Musíme jako Evropani být schopni podstatně
více investovat do své svobody a bezpečnosti," říká v rozhovoru pro
ParlamentniListy.cz.

Patříte k těm, u kterých předpokládám, že nebudou mít radost z toho,
že Donald Trump se stal prezidentem USA. Z některých jeho výroků v
předvolební kampani jste byla zděšená. Čeho se u něj obáváte? Či co od
něj očekáváte?

Velice záleží na tom, jakými lidmi se obklopí a komu bude naslouchat. Byla
jsem překvapená některými jeho výroky v kampani. Ukazuje se ale, že
americká prezidentská kampaň je něco jiného než politická realita. V
tuhle chvíli bych proto ještě vyčkala s hodnocením jakým americkým
prezidentem bude. Navíc v americkém systému brzd a rovnováh je velkou
korekcí i Kongres. Takže uvidíme jakým způsobem se bude situace dál ve
Spojených státech vyvíjet.

Nově zvolený americký prezident chce zlepšit vztahy s Ruskem. Je to reálné?
A nebude to na úkor něčeho, či někoho? Nemají být třeba v Pobaltí
nervózní?

Věřím, že Spojené státy budou držet své závazky v Severoatlantické
alianci. Nicméně jestli budou vztahy s Ruskem dobré, to závisí i na ruské
straně. Nedovedu si představit, že by Rusko v rámci hybridní války
působilo v zemích Severoatlantické aliance a USA by si s nimi prohlubovaly
přátelské vztahy. To by bylo nešťastné.

Trump se také podivil, že Evropané dávají málo peněz na armádu s tím
proč by to měli platit skoro všechno Američané. Rozumím tomu, že tenhle
argument u mnohých amerických voličů zabral, zní logicky. Co to ale
znamená pro Evropu, respektive konkrétně pro Českou republiku?

Tahle výtka je naprosto oprávněná. Z atlantického společenství zkrátka
vyplývají i nějaké závazky pro všechny členy. My a velká část
evropských spojenců tyto závazky neplníme. Musíme jako Evropani být
schopni podstatně více investovat do své svobody a bezpečnosti.

Američané Trumpa zvolili hlavně kvůli vnitroamerické situaci, mluví se o
vzpouře proti elitám. Po brexitu je to letos už druhý takovýto případ. Je
to podle vás nějaký trend?

Dá se o takovém trendu hovořit. Na jihu Evropy třeba španělský Podemos
nebo italské hnutí Pět hvězd jsou také strany, které se vymezují proti
elitám. Uvidíme jaký bude další vývoj.

Stejně jako u nás je americká společnost hluboce rozdělená. Trump v
prvním smířlivém projevu sliboval, že chce Ameriku sjednotit. Je šance,
že mu to podaří, nebo jste spíš skeptická?

Přes všechny výhrady k Donaldu Trumpovi bych si velmi přála, aby se mu to
povedlo. V našem zájmu je, aby Spojené státy po stránce bezpečnostní i
ekonomické byly nadále silným státem.

Ještě se na závěr zeptám na rozluku Topky a STANu, neboli neprodloužení
spolupráce, která byla tento týden oznámena? Mrzí vás to? A dokážete se
rozejít důstojně, aniž by to nenarušilo vaše další vztahy?

My jsme stáli o pokračování této spolupráce. Starostové se rozhodli, že
již v ní nechtějí pokračovat. Věřím, že se nám podaří rozejít se
důstojně.

Choices:
- ne
- ano


Question:
FBI vyšetřuje smrt amerických vojáků v Jordánsku jako možný
teroristický čin

FBI vyšetřuje smrt amerických instruktorů u vojenské základny v Jordánsku
na začátku listopadu jako možný teroristický čin, přičemž nevylučuje,
že příčinou incidentu se stal „omyl“ u brány základny, píše list
Washington Post s odvoláním na zástupce vedení USA.

Pentagon už dříve potvrdil smrt tří amerických vojáků v Jordánsku při
střelbě na jordánské vojenské základně. Bílý dům slíbil, že
příčina smrti vojáků bude důkladně vyšetřena. Instruktoři se v
Jordánsku nacházeli jako členové mise pro přípravu místních sil. Podle
předběžných údajů se dostali pod palbu, když vjížděli na základnu.

Jordánští vyšetřovatelé ale prohlašují, že důkazy, které byly
prozatím shromážděny, ukazují na celý řetěz nešťastných případů,
nikoli na předem připravený útok.

Podle informace amerického listu pracovali zahynuvší vojáci podle programu
CIA spočívajícím v přípravě umírněných syrských bojovníků. Celkem
působí v Jordánsku asi dva tisíce amerických vojáků, kteří jsou
zapojeni do kampaně mezinárodní koalice, která bojuje s teroristickou
skupinou Islámský stát (IS, v Rusku zakázaný).

Choices:
- ne
- ano


Question:
IS použil v Iráku střely s chlórem

Teroristé fronty Islámský stát (IS, zakázaná v RF) ostřelovali v sobotu
vesnici v okresu Šerhat irácké provincie Salah-ed-Din střelami
obsahujícími chlór, zemřeli tři lidé, sdělila televize As-Sumaria s
odkazem na zdroj v bezpečnostních orgánech.

„Na ostřelování zahynuli tři lidé, dva byli zraněni, mezi nimi jsou
ženy a děti, byly také způsobeny hmotné škody," dodal zdroj.

V pátek prohlásila mezinárodní organizace na ochranu lidských práv Human
Rights Watch, že teroristé IS podnikli v září a říjnu tři chemické
útoky v městě Al-Kaiara na jih od Mosulu, v důsledku kterých dostalo sedm
lidí silné popáleniny. Zástupkyně vysokého komisaře OSN pro lidská
práva Ravina Šamdasaniová později prohlásila, že teroristé měli
obrovské zásoby čpavku a síry, jež byly možná určeny pro použití jako
chemické zbraně v blízkosti civilních objektů v iráckém Mosulu a jeho
okolí.

Choices:
- ne
- ano


Question:
Policisté zasahují na pražském vrchním soudu. Zadrželi jednoho soudce

Na Vrchním soudu v Praze zasahují policisté z Národní centrály proti
organizovanému zločinu (NCOZ). V souvislosti s případem, na kterém policie
pracuje, byl zadržen jeden soudce. Píše to server Seznam Zprávy.

Informaci o zásahu na pražském vrchním soudu potvrdila bez bližších
podrobností mluvčí pražského městského státního zastupitelství
Štěpánka Zenklová.

Původní text ZDE.

„Náš útvar dnešního dne zadržel jednoho soudce Vrchního soudu v Praze.
Víc informací nyní poskytovat nebudeme,“ podotkl mluvčí NCOZ Jaroslav
Ibehej.

Server iDnes.cz pak přinesl jméno zadrženého soudce, jímž by měl být
Ivan Elischer. Ten na soudu pracuje od roku 2013 a jeho specializací je
drogová trestná činnost.

Původní text ZDE.

Choices:
- ne
- ano


Question:
Tabery spojil prezidenta Zemana s vraždou novináře a terorismem: Každý
soudný člověk to vidí. Jeho nenávist jde až za hrob

K vraždě slovenského investigativního novináře Jána Kuciaka a jeho
přítelkyně Martiny Kušnírové se na serveru Respekt.cz vrátil jeho
šéfredaktor Erik Tabery.

„Do Česka ale dolehl i oprávněný hněv našich kolegů, ve kterém dali
najevo slovenským politikům, že už nadále nechtějí poslouchat nekonečné
a nechutné útoky na novináře. Ve snaze zbavit se mnohdy nepříjemné
kontroly svého užívání moci vykresluje řada politiků žurnalisty jako
špínu, jíž by nikdo neměl věřit a která si nezaslouží slušné
zacházení,“ dodal dále Tabery, jenž vnímá, jak agresivita politiků
vůči lidem z médií zdomácněla i v Česku.

„Mluvčí zdejšího prezidenta se teď rozčílil, když novináři i
veřejnost začali v souvislosti s vraždou Jána Kuciaka připomínat loňské
doporučení Miloše Zemana, že by se měli žurnalisté ‚trochu vylikvidovat‘.
Svoje slova navíc adresoval jako přátelskou radu ruskému prezidentovi
Vladimiru Putinovi, který ji ani nepotřebuje a tamní nepohodlné novináře
opravdu likviduje už delší čas,“ poukázal Tabery.

Následně dodal, že nelze tvrdit, že Zeman stojí za vraždou na Slovensku,
je však "každému soudnému člověku" jasné, že česká hlava státu
aktivně vytváří prostředí, v němž se něco podobného stát může. „Učinil
tak mimochodem i tím, když se jako jediný český politik odmítl k vraždě
novináře vyjádřit. Jeho nenávist jde doslova za hrob,“ sdělil k tomuto
tématu Tabery.

Závěrem se pak Tabery zmínil také o občanovi, jenž byl zadržen za to, že
položil dva kmeny na koleje a nechal poblíž vzkaz v arabštině. Chtěl, aby
do stromů narazil vlak a lidé obrátili svůj hněv vůči muslimům.

„Onen občan mohl zabít desítky cestujících, a to jenom proto, že podlehl
tuzemské hysterii proti uprchlíkům. Máme tu tedy konkrétní příklad toho,
co se může stát ve vyděšené společnosti, kde se neustále proti někomu
štve a nikdo tu nenávist netlumí. Zastavme to, dokud to jde,“ uzavřel
Tabery.

Choices:
- ne
- ano


Question:
Zeman, to je jen chlast, bonmot a ostuda. A lezou nám sem komanči.
Internetová hvězda z Ústí zaperlila

Herec Jiří Maryško, který se proslavil fyzickým napadením radního při
sporu o ústecké Činoherní studio, se ve svém satirickém pořadu Kanál
Maryško na internetové televizi Stream opřel do Miloše Zemana. „To je furt
dokola, chlast, bonmot, ostuda, chlast, bonmot, ostuda,“ spustil a jal se dát
prezidentovi lekci z evropské historie. Na paškál si však vzal i dohodu
Prahy a Pekingu a Andreje Babiše.

Na úvod dnešního vydání svého pořadu zinscenoval Maryško hádku s
kolegou o tom, že jej už nebaví pořád upozorňovat na Zemanovy neustálé
lži, které již nikoho nebaví vyvracet, jelikož jsou z toho všichni „unavení“.

„To je jako kolovrátek, Zeman lže, Babiš hrabe, Zeman lže, Babiš hrabe,
furt dokola,“ říká Maryško a kolega mu přitakává: „Ano, ale je to
pravda, Zeman lže a Babiš hrabe, no tak to řikej těm lidem, chápeš to.“

„Miloš Zeman si za naše peníze udělal další předvolební výjezd,
tentokrát do Libereckýho kraje. Stálo to stovky tisíc a bylo z toho zas víc
škody jak užitku,“ začal svoje zpravodajství Maryško a pustil se do
rozboru prezidentových výroků.

„Nakonec samozřejmě nezapomněl strašit uprchlíkama. Přátelé, je mi to
trapný furt někoho napomínat, ale kdo jinej má používat hlavu než hlava
státu, ne?“ říká Maryško a spustí prezentaci s výkladem historie
muslimů v Evropě, kteří se zde poprvé objevili již v sedmém století.

Celý pořad zde.

Bez muslimů bychom se zřejmě ani nevzpamatovali ze dvou světových válek.
„Já si myslím, že vědomě lhát lidem a strašit je islámem jako něčim,
co s Evropou nemá nic společnýho, přestože jsou tu mohamedáni už od
sedmýho století, to fakt moc státotvorný není.“

„Nalijme si čistýho rejžovýho vína, více než o pandu jde spíše o
panděra,“ tvrdí Maryško a dodává, že uznání jednotné Číny je to
největší „svinstvo“. „Takže mezitím, co jsme za barákem vyhlíželi
čmoudy, vlezli nám sem komanči pěkně hlavní brankou. Žádná velká
propaganda, stačí jedna panda.“

Také zmínil zisky na dotacích Babišova Agrofertu, který získal
desetinásobek toho co před dvěma lety. Ve chvíli, kdy to ve vládě chtěli
změnit, Babiš se rozčílil. „No tak to je fakt chlapskej postoj.“ K tomu
však plánuje cenzurovat internet skrze zákon o zpřísnění hazardu,
jelikož ten umožní ministerským úředníkům blokovat webové stránky, a
také volá po uzavření schengenského prostoru. „Prostě to tady všechno
voplotíme jako jeden velkej prasečák. Ani dovnitř, ani ven. No někdo mu v
těch masokombinátech makat musí, ne. A hlavně, kdo jinej by mu to potom
žral?“

Choices:
- ne
- ano


Question:
Mrazy nepanují pouze v Evropě. V DLR informovali o vítězství mrazů nad
ukrajinskou armádou

Ukrajinské ozbrojené síly snížily svou bojovou aktivitu v konfliktní
zóně v Donbassu. Důvodem pro to byly nepříznivé klimatické podmínky,
řekl Eduard Basurin.

Vítězství generála Zimy nad ukrajinskou armádou ohlásil zástupce
vedoucího operačního velení DLR na briefingu. Podle Basurina den předtím
nepřátelé opět chystaly zahájit palbu na domy nacházející se na území
města Dokučaevsk. Tyto plány zmařilo počasí — ve vojenské technice
ukrajinské armády zmrzlo palivo, což neumožnilo vyrazit na místo.

Choices:
- ne
- ano


Question:
Senátor Valenta chce zrušit EET

Senátor Ivo Valenta spolu se svými pravicovými kolegy zvolenými za ODS, STAN
a TOP 09 hodlá předložit návrh zákona, který by zrušil elektronickou
evidenci tržeb (EET). Informoval o tom server Novinky.cz.

„Všechny pokusy přimět vládu k tomu, aby používala zdravý rozum a aby
EET například alespoň odložila, selhaly. Proto nezbývá nic jiného než
navrhnout její zrušení,“ citoval Valentova slova server. Návrh představí
Valenta v horní komoře již příští týden.

Celý text je ZDE

Senátor a majitel loterijní společnosti Synot poukázal mimo jiné na
poslední návrhy ministra financí, který zvažuje vyjmout z povinnosti
zapojit se do EET e-shopy a drobné podnikatele.

„Vývoj posledních dnů a především snaha prosadit některé změny a
nepochopitelné diskriminační výjimky na poslední chvíli mne jen utvrzují
v přesvědčení o tom, že jde o špatný zákon, navíc velmi lajdácky
připravený,“ dodal Valenta.

Choices:
- ne
- ano


Question:
Udivený předseda Ústavního soudu Rychetský. Zeman se podle něj vzdal
svého klacku na poslance

Moderátorka Interview ČT24 Světlana Witowská v křesle pro hosta přivítala
předsedu Ústavního soudu ČR Pavla Rychetského. Zeptala se ho na nápad
prezidenta Miloše Zemana, že by vláda Andreje Babiše (ANO) mohla v Česku
vládnout celé čtyři roky. A Rychetský spustil...

Hned na úvod varoval, že může vynášet jen svá osobní stanoviska. „Já
musím zdůraznit, že to, co zde budu říkat, nelze považovat za oficiální
stanovisko Ústavního sodu ČR,“ upozornil Rychetský.

Zatím se toho moc neděje a Česko prý obchází zbytečná hysterie z toho,
že se politické strany prozatím na ničem nedohodly. V tuto chvíli bude
důležité ustavit novou sněmovnu, ve které stará vláda složí demisi,
prezident tuto demisi bude muset přijmout. „A pak teprve se bude muset
odstartovat ten proces k sestavení nové vlády,“ uvedl Rychetský. Až
vláda vznikne, prezident ji jmenuje. To podle Rychetského opět udělat musí.
A pak teprve bude mít nová vláda 30 dnů na to, aby požádala o důvěru.

„V tuto chvíli nemám žádné obavy. Ústava samozřejmě pamatuje na to,
že ani ta nová vláda nezíská důvěru. V takovém případě bude muset
vláda podat demisi, pan prezident ji bude muset přijmout a začnou nová
jednání,“ pokračoval v popisu možného budoucího vývoje Rychetský.

Pokud přece jen dojde na třetí pokus sestavování vlády, tak by si nový
předseda sněmovny měl uvědomit jednu zásadní věc. Ať už jím bude
kdokoliv. V tuto chvíli se uvažuje o Radku Vondráčkovi (ANO) .

„Nepředpokládám, že by byl předseda sněmovny tak negramotný, aby
nepochopil, že se ta povinnost přenáší z prezidenta na něj, aby mohl
třeba předjednat důvěru pro svého nominanta. Proto je to právě předseda
sněmovny v tom třetím pokusu, protože on má tu možnost, kterou prezident
nemá. On se pohybuje ve sněmovně a může s poslanci jednat,“ zdůraznil
Rychetský.

„To, že ústava říká, že bude-li třetí pokus neúspěšný, prezident
může rozpustit sněmovnu, tak to je třeba pochopit jako hrozbu: poslanci,
domluvte se, protože když se nedomluvíte, tak vám hrozí, že přijdete o
mandát, který jste získali, a budou vypsány předčasné volby. A já teď
trochu překročím mantinely své funkce, které cítím, a vyslovím podiv nad
tím, že prezident dopředu vzkazuje poslancům, že svou sankci nevyužije. On
poslancům říká: nebojte se, já vás tam nechám ty čtyři roky,“ kroutil
hlavou nad Zemanovými slovy z minulého týdne Rychetský.

„Trochu si pan prezident vyrazil zbraně z ruky, když dopředu oznámil, že
nerozpustí sněmovnu. Tato hrozba má působit jako určitý tmel na
Poslaneckou sněmovnu, a když tento tmel odstraníte, teoreticky hrozí, že
všechny ty tři pokusy budou neúspěšné,“ dodal ještě host.

Sluší se dodat, že dnes prezident Miloš Zeman vyjádření z minulého
týdne mírnil a prozradil, že nenechá čtyři roky vládnout kabinet bez
důvěry. Když to říkal minulý týden v rozhovoru s Jaromírem Soukupem v TV
Barrandov, prý šlo z jeho strany jen o nadsázku.

Rychetský se vyjádřil také k nápadu Miroslava Kalouska (TOP 09) zablokovat
sněmovnu. „To je řešení, na které nemohla ústava reagovat, protože je
to absurdní,“ prohlásil Rychetský.

Nakonec došlo na otázku přijetí obecného zákona o referendu. „Jestli se
tím myslí zrušit zastupitelskou demokracii, zrušit parlamenty a zrušit
vlády a všechny otázky řešit v referendech, tak to bych nenazval ani
utopií. To je prostě nemožné v naší společnosti,“ varoval předseda
Ústavního soudu ČR.

Rychetský dále upozornil, že ve všech zemích, kde je zákon o obecném
referendu přijat, platí, že položenou otázku dopředu posoudí ústavní
soud a zhodnotí, jestli příslušná otázka nejde proti ústavnímu pořádku
země. A pokud jde, referendum se neuskuteční.

Choices:
- ne
- ano


Question:
Tripartita probere návrh na obnovu proplácení prvních dnů nemoci

Zaměstnavatelé, odbory a zástupci vlády dnes proberou na mimořádném
zasedání návrh na obnovu proplácení nemocenské v prvních třech dnech
stonání. Proti změně, jak ji v souvislosti s požadavky ČSSD avizoval
premiér v demisi Andrej Babiš (ANO), se postavily Hospodářská komora a
Konfederace podnikatelských a zaměstnavatelských svazů, píše ČTK.

ANO navrhlo, aby zaměstnavatelé platili stejně jako dosud nemocenskou po
deset dní, termín ale posunulo od 1. do 11. dne nemoci, nyní platba od
zaměstnavatele začíná 4. den nemoci a v 15. dnu povinnost přebírají
zdravotní pojišťovny.

Podle odpůrců návrh nevyřeší nárůst fiktivní nemocnosti. Odbory, které
po zrušení takzvané karenční doby, tedy prvních třech dnů nemoci po
které pojištěnci nic nedostávají, budou v debatě prosazovat, aby výše
nemocenské v prvních dnech nespadla pod 60 procent průměrného denního
výdělku.

Zaměstnavatelé na zachování karenční doby trvají. Pokud by byla prolomena,
požaduje konfederace zaměstnavatelů, aby byla zaměstnancům znovu zavedena
sazba 1,1 procenta na nemocenské pojištění. Chce rovněž sazbu 25 procent v
prvních třech dnech, jak tomu bylo u nemocenského pojištění v roce 2004.
Ke kompenzaci náhrady mzdy po dobu trvání prvních tří dnů dočasné
pracovní neschopnosti žádá snížení sazby pojistného na nemocenské
pojištění zaměstnavatelům o 0,2 procentního bodu.

ANO se svou variantou přišlo kvůli vyjednáváním o vládě se sociálními
demokraty, kteří na zrušení karenční doby trvají. Poslanci ČSSD dříve
předložili návrh, který počítá s tím, že by zaměstnanci dostávali i v
prvních třech dnech 60 procent platu. V souvislosti s tím, že náklady by
nesl zaměstnavatel, navrhuje ČSSD zároveň snížení nemocenských odvodů
zaměstnavatelům i osobám samostatně výdělečně činným o 0,2
procentního bodu.

Karenční dobu zavedla v úsporném balíčku vláda Mirka Topolánka (ODS).
Ústavní soud ji k pololetí 2008 zrušil, kabinet neproplácení prosadil
znovu, ale snížil odvody firmám. Ústavní soudci poté úpravu nechali v
platnosti.

Choices:
- ne
- ano


Question:
Petr Lachnit: V Komunitním centru Prádelna senioři bojují se stářím
pohybem - cvičí gymnastiku, tai-chi i jógu

„Komunitní centrum Prádelna na pražském Smíchově poskytuje bohatý
program pro obyvatele celé Prahy 5, zejména se však zaměřuje na aktivní
seniory. Právě těm aktuálně nabízí další rozšíření pohybových a
sportovních aktivit o lekce jógy,“ uvádí JUDr. Petr Lachnit, radní MČ
Prahy 5, a pokračuje…

Jakým pohybovým aktivitám se mohou senioři z Prahy 5 v Komunitním centru
Prádelna nyní věnovat?

Již několikátým rokem v našem komunitním centru probíhá dvakrát týdně
zdravotní gymnastika pro seniory pod vedením kvalifikované lektorky Mgr.
Marty Roubalové. Tato zkušená cvičitelka, sama již také v seniorském
věku, byť by to do ní nikdo neřekl, připravuje pro návštěvníky velmi
atraktivní a vhodně strukturovaná pohybová pásma za doprovodu hudby. O
její lekce je veliký zájem a tvoří nedílnou součást pravidelného
programu centra. Kromě zdravotní gymnastiky u nás pravidelně funguje herna
stolního tenisu, taneční soubor Marietta, součástí jehož zkoušek bývá
také rozcvičení a strečing pro veřejnost, nejnověji v půlce března
začaly workshopy orientálního tance pro radost, relaxaci a zdraví, které
jsou určeny ženám všech věkových kategorií. Během letního programu
využívají senioři hřiště na pétanque nacházející se v přilehlém
parku. Od loňského roku nabízíme pravidelné cvičení tai-chi pro seniory,
jež vzbudilo velký ohlas a potvrdilo nám zájem seniorů i o netradiční
pohybové aktivity. K těm velmi oblíbeným náleží též jóga pro seniory,
jejíž druhý cyklus odstartoval pod vedením nové lektorky v únoru. Je toho
tedy poměrně dost, ale stejně mám pocit, že poptávka převyšuje kapacitu
našich prostor.

Proč senioři cvičí například právě jógu?

Seniory nejčastěji trápí bolesti zad a kloubů, vysoký krevní tlak,
špatný spánek a deprese. To všechno jsou ale obtíže, které jsou z velké
části způsobené naším způsobem života a nedostatkem pohybu. Vhodné
fyzické cvičení a nácvik správného dýchání může z velké části tyto
obtíže zmírnit nebo dokonce odstranit. Jóga pro seniory je ideální cestou,
jak zlepšit nejen své fyzické zdraví, ale vyladit i svou mysl do psychické
pohody. Cvičení seniorům pomáhá snížit nemocnost a umožňuje jim zůstat
dlouho aktivní. Zároveň také zlepšuje schopnost učení, zejména
krátkodobé paměti a má vliv na kvalitní spánek. Je jasné, že ve
zralejším věku už není vhodné jakékoliv cvičení a je třeba dbát, aby
šlo o co nejšetrnější a zároveň nejefektivnější pohybovou aktivitu.
Pomineme-li nejpřirozenější pohyb, kterým je chůze, je dnes odborníky
považována za jednu z nejpříjemnějších a nejpřínosnějších aktivit
pro všechny dříve narozené právě jóga.

Co podle vás dalšího pozitivního, kromě výše zmíněného, přináší
pohybové aktivity v seniorském věku?

Stárnutí je nevratný, univerzální proces, který však jen obtížně
definujeme. V dnešní době je dopřáno většině z nás dožít se vysokého
věku. Ještě nikdy v historii lidstva se tolik lidí nedožilo 80 nebo 90 let.
Bohužel je stáří v současné době zatíženo vysokou nemocností -
dominuje zde problematika chronických chorob, zhoršování fyzické zdatnosti
a soběstačnosti. Tomu prokazatelně předchází právě pravidelné cvičení
a pohyb, jak jsem již zmiňoval. Dnešní výzkumy totiž hovoří jasnou
řečí. Pohyb ve stáří není pouhou prevencí, je nezbytnou nutností a to
nejen pro fyzické, ale zejména pro psychické zdraví, které bývá
rozhodujícím faktorem v celkové spokojenosti seniorů. Čeští senioři se
dle průzkumů v porovnání se svými vrstevníky z jiných zemí cítí méně
ohroženi chudobou a kriminalitou, více se starají o své děti a vnoučata.
Naopak vykazují horší mentální pohodu, rezervy mají i ve sportování a
udržování sociálních kontaktů. Tudíž by mělo být celospolečenskou
snahou, zařadit přiměřený pohyb, který respektuje zdravotní omezení, do
každodenního života seniorů. Ve výčtu kladných přínosů pohybu nesmíme
zapomenout také na společenský aspekt, kdy senioři na lekcích najdou nové
přátele, s kterými sdílejí a případně rozvíjejí další svoje zájmy.
Tento přesah vidím takřka pokaždé právě při návštěvě v našem
Komunitním centru Prádelna, kde funguje skutečně přirozená komunita, v
níž se lidé cítí příjemně.

Choices:
- ne
- ano


Question:
Vymývání mozků za naše miliony. Vy zvrácení fanatici, moje děti vám
zničit nedovolím, vzkazuje opravdu vytočená Markéta Šichtařová

Ve svém pravidelném blogovém komentáři se tentokrát ekonomka a
spisovatelka Markéta Šichtařová zaměřila na nový projekt Ministerstva
školství zvaný Genderová rovnost. Odsuzuje nejen to, že projekt
ministerstvo vymyslelo za sedm milionů korun, ale i to, že s ním vymývá
dětem mozky.

Podle Šichtařové genderovou rovnost definuje odborná komise, která
dohlíží na to, aby do všech vnitřních dokumentů ministerstva byla
řádně zapracovaná genderová rovnost a aby všichni zaměstnanci
ministerstva řádně gendrově korektně jednali, uvedla ve svém komentáři
na blogu pro iDNES.cz.

„Na léčbu nemocných dětí se sice musí zakládat sbírky a sbírat
trapná víčka od lahví, ale sedm milionů vláda s klidem hodí na takovou, s
prominutím, bejkárnu, jejímž cílem je dětem vysvětlit, že jsou vlastně
nějaké vadné, když napodobují mámu a tátu, a chovají se tudíž podle
mužských a ženských vzorů,“ nestačí se divit spisovatelka.

Dále se zamýšlí nad otázkou, zda jsou podle genderové doktríny i její
děti závadné, když jeji syn dle výkladu tohoto nového náboženství
vykazuje stereotypní jednání a stydí se přiznat, že by ho bavilo hrát si
s panenkou; zatímco dcera pod vlivem genderově stereotypní výchovy
potlačovala své skutečné potřeby a autíčkům se vyhýbala.

Šichtařová zmiňuje i to, že to vypadá, že se vracíme do doby, kdy se
musíme bát mluvit. „Namísto, soudruh Stalin je vůl, se musíme bát
použít slova jako popelář, asistentka, zdravotní sestřička, či horník,“
to vše je podle slov spisovatelky genderově nekorektní. Správně je patrně
popeláři, popelářky a popelářata, ten třetí výraz označuje
bezpohlavní bytosti, které se ještě nerozhodly, zda se cítí mužem či
ženou,“ upřesňuje.

Spisovatelka je přesvedčena, že logika i podstata projektu jsou natolik
hloupé, že není možné brát ji vážně a pohoršuje ji především to,
že cílem je malým a tvárným dětem vymývat hlavy odmala.“ Když budeme
do dětí odmala hustit, že muži a ženy se neliší, že mají dělat stejnou
práci a mají se chovat stejně, vlastně tím naše děti mentálně
vykastrujeme. Skutečně se na konec začnou chovat nemužsky a nežensky,“
zdůrazňuje Šichtařová.

Na závěr Šichtařová zdůrazňuje, že genderové náboženství už dávno
není jen směšné, ale zvrácené. Nebezpečně dělá vše proto, aby
pohlaví vymazalo. „Tedy aby nám znemožnilo rozmnožování. Holčička,
které budeme odmala vštěpovat, že není holčička, ale bezpohlavní „to“,
se psychicky zhroutí a začne křičet, že je sexuálně obtěžována,
jakmile ji jiné „to“ požádá o telefonní číslo či pozve na skleničku,“
dodává Šichtařová s tím, že nehodlá dovolit genderovým fanatikům, aby
ve jménu svého nového náboženství ničili děti.

Choices:
- ne
- ano


Question:
Slovensko má problém. Jak sestavit vládu

Slovensko je ve slepé uličce, píše ČTK. Vstup do široké pravicové
koalice totiž odmítla nacionalistická Slovenská národní strana. Uvedl to
šéf strany Andrej Danko.

Danko navíc dnes upřednostnil spolupráci SNS s levicovou stranou
Směr-sociální demokracie premiéra Roberta Fica. Obě strany ale nemají v
Národní radě potřebnou většinu, ostatní strany však odmítly jednat s
Ficovou stranou o sestavení vlády. V případě, že první kolo jednání
nebude úspěšné, chce Danko informovat prezidenta Andreje Kisku, že raději
upřednostní vládu odborníků.

Danko také uvedl, že je rovněž připraven se znovu ucházet o důvěru
voličů v předčasných volbách, pokud jednání o nové vládě skončí
neúspěšně. „Vytváření hybridů by bylo ztrátou času,“ řekl k
případné široké koalici šesti stran pravého středu. Vadí mu
především uskupení pravého středu Obyčejní lidé a nezávislé osobnosti
a hnutí podnikatele Borise Kollára Jsme rodina.

Pětice stran a hnutí pravého středu pod vedením SaS tak podle ČTK nemá v
parlamentu bez podpory SNS potřebnou většinu.

Choices:
- ne
- ano


Question:
Janukovyč bude 25. listopadu vypovídat ve věci nepokojů v Kyjevě

Bývalý ukrajinský prezident Viktor Janukovyč se chystá 25.listopadu
vypovídat jako svědek ve věci nepokojů v Kyjevě 20.února 2014 formou
videomostu z Rostovského oblastního soudu RF, řekl ve středu RIA Novosti
jeho advokát Vitalij Serďuk.

„Svjatošinský obvodní soud obdržel zprávu od ruské strany a stanovil
soudní jednání na 25.listopad, kdy bude proveden výslech svědka Janukovyče
formou videomostu. Samozřejmě přijde (Janukovyč — pozn.red.) na jednání,
neboť on byl iniciátorem výslechu, řekl Serďuk.

21. listopadu 2013 bylo hlavní kyjevské náměstí, majdan Nezaležnosti,
obsazeno stoupenci eurointegrace. Stalo se to hned po prohlášení vlády
Mykoly Azarova o pozastavení podepsání asociační smlouvy s EU. Později se
stal Majdan epicentrem konfrontace pořádkových sil a radikálů.

Výsledkem srážek, během kterých opozice nejednou nasadila střelnou zbraň
a Molotovovy koktejly, byly desítky obětí na lidech na obou stranách.
Odpovědnost za to uvalila nová ukrajinská vláda na svého politického
oponenta, exprezidenta Viktora Janukovyče a speciální jednotku MV Berkut,
která byla po státním převratu rozpuštěna.

Choices:
- ne
- ano


Question:
To, co zafungovalo na Slovensku, prý u nás platit nebude. Alexandr Vondra
promluvil ke kandidatuře Topolánka

ROZHOVOR Bývalý disident a někdejší ministr zahraničí Alexandr Vondra
není spokojen s tím, jak dopadly parlamentní volby. „Českou zemi mám rád,
vážím si svobody a demokracie a jsem přesvědčen, že k jejich uchování
potřebujeme standardní, systémové politické strany. Vzestup nesystémových
stran a tzv. hnutí typu ANO či SPD mě zneklidňuje. Ale není důvod věšet
hlavu...,“ naznačuje. Ve svém zamyšlení nad povolební situací se
vyjádřil i k prezidentským kandidátům. „Nepřeju to ani českému národu,
ani Milošovi Zemanovi,“ uvedl na dotaz, zda by jej potěšilo, kdyby Zeman
vyhrál prezidentské volby. Naopak kandidatura Mirka Topolánka mu udělala
radost: „Mám konečně koho volit, když to Jaroslav Kubera vzdal! A ukazuje
to, že chlap s gulami má odvahu!“

Cítíte spokojenost s výsledkem sněmovních voleb? Co Vás překvapilo, co
Vás potěšilo, co Vás zklamalo? Nejsem spokojen. Českou zemi mám rád,
vážím si svobody a demokracie a jsem přesvědčen, že k jejich uchování
potřebujeme standardní, systémové politické strany. Vzestup nesystémových
stran a tzv. hnutí typu ANO či SPD mě zneklidňuje. Ale není důvod věšet
hlavu. Za prvé, nesystémové strany nemají ani s komunisty ústavní
většinu a v Senátu nemají ani většinu prostou, takže zničení
liberálního ústavního pořádku nehrozí. A za druhé – úspěch Babiše,
Okamury, ale i Pirátů je tak trochu odrazem momentální slabosti tradičních
stran. Budiž dnešní situace podnětem k tvrdé práci na jejich obnově.
Musí se víc otevřít, zpružnit své rozhodování, nastolovat aktivně
témata, otevřeně a bezprostředně komunikovat s lidmi a na sociálních
sítích a jít odvážně do zásadních politických střetů. Vládu
sestavuje Andrej Babiš, ovšem nejspíše to bude o menšinovém kabinetu.
Přitom ještě nedávno Babiš hovořil o ODS, s níž by měl dohromady
nadpoloviční většinu hlasů ve Sněmovně, ODS jej ale tvrdě odmítla.
Dělá vedení ODS dobře? ODS a Babiš jsou dvě úplně rozdílné
záležitosti. Před pár lety byla ODS na dně a dnes je teprve napůl cesty k
obnově své původní velikosti. Nemá v parlamentu dostatek hlasů, aby
rozdávala karty. Na druhé straně Andrej Babiš má obrovský konflikt zájmů.
Kterákoli strana s ním půjde do otevřené nebo skryté koalice a nebude
ochotna převzít zodpovědnost za tento jeho konflikt, musí nejen prosadit
své programové priority, které slíbila voličům, ale také nedopustit, aby
ANO ovládalo ministerstva financí, vnitra, spravedlnosti a zemědělství, kde
je tento konflikt zájmů nejvyšší. Babiš vyhrál volby, on musí hledat
většinu. Zatím jsem si nevšiml, že by ODS nabídl kompletní zrušení EET,
vzdal se všech zmíněných rezortů a jako trestně stíhaný člověk netrval
na funkci premiéra, který řídí zpravodajské služby. Takže zásadový
postoj ODS je na místě. Jak už bylo zmíněno, Babiš mluví o menšinové
vládě doplněné o experty. Pozorovatelé hádají, že by ho Zeman mohl
nechat vládnout i bez důvěry. Měl byste k tomu výhrady? Myslím, že
prezident spíše blufuje. Sám dobře ví, že nechat vládu vládnout dlouho
bez důvěry je v rozporu s ústavou. Už to i sám přiznal.

Ať bude Babiš vládnout v jakékoliv podobě, co by měl v naší zemi
rozhodně pozvednout? Ve své knize vizí toho napsal spoustu... Babišovu
předvolební agitku jsem nečetl, takže jeho sny a vize nechci moc komentovat.
Předpokládám, že je to rétorika klasického populisty. Slíbit všechno
všem, aby si pak z toho vybíral jako z jídelního lístku podle okolností.
Kdosi kdysi také řekl, že kdo má vize, patří do blázince… Ale teď
vážně. O jeho záměrech si lze udělat nejlepší představu nikoli podle
toho, co slibuje v kampani, ale na základě toho, co pro zemi udělal v
posledních čtyřech letech, když byl ve vládě jako ministr financí de
facto mužem číslo jedna. A tady není skóre vůbec dobré. Neinvestoval,
šmíroval, omezoval svobodu, zvětšoval regulace a byrokracii a hlavně dusil
malé podnikatele, aby zvýšil zisky největších korporací v čele s
Agrofertem. Bude-li teď vládnout jako premiér, je téměř jisté, že v
této politice bude pokračovat ještě energičtěji. Úkolem nás, kterým
tento přístup nevyhovuje, bude bránit svobodu všemi dostupnými prostředky.
Jedině tak se naše země dál pozvedne. „Ten dědek je zpět,“ napsal
Tomáš Cikrt o Miloši Zemanovi. A další odpůrci prezidenta začínají
pochybovat, že Jiří Drahoš je schopen Zemana porazit. Sociolog Jan Hartl
nadto upozorňuje, že nyní Zeman bude moci hrát roli „moudrého vladaře“,
který naši zemi vyvádí z krize během sestavování vlády. Tím ale
zřejmě i on naznačuje náskok Zemana oproti jiným prezidentským
kandidátům. Dá se to takto chápat? Výsledek voleb nepochybně nahrál
Zemanovi do karet. Je to zkušený politik, který ovládá pravidla mocenského
zápasu a složitá povolební situace je pro něj vítanou šancí, jak se v
prezidentské kampani denně ukazovat ve světle reflektorů v roli státníka,
který znesvářené politické strany nutí k dohodě. Zeman samozřejmě není
hloupý. Dobře ví, že hlasy jeho podporovatelů se s hlasy pro Babiše z
nějakých 70 - 80% překrývají. Jeho provokativní výroky o ponechání
vlády bez důvěry míří v prezidentské kampani přesně tímto směrem. A
je faktem, že soupeři jako Jiří Drahoš, kteří ho už dřív vyzvali na
souboj, působí v té aréně nudně až náměsíčně. Přejete si, aby Zeman
vyhrál prezidentské volby? Nepřeju to ani českému národu, ani Milošovi
Zemanovi. Zeman si s ohledem na své chatrné zdraví a dávné zásluhy
zaslouží klidný odpočinek a země po pěti letech jeho prezidentství si z
Hradu zaslouží méně ostudy a více solidní reprezentace a respektu k
ústavním pravidlům.

Mizerný volební výsledek ale řeší i ČSSD. Zasloužila si takový výprask?
Zasloužila, nezasloužila… Nechci to takhle hodnotit. Nejsem levičák,
nesouhlasím s nimi téměř ve všem, ale myslím si, že standardní
sociální demokracie má mít v české parlamentní demokracii své místo.
Porážkou ve volbách piká za svou účast ve vládě s Babišem. Neměla to
jednoduché, Babiš je karnivor, žralok. Ale jeho moc a vliv je také odrazem
slabosti vedení ČSSD. Když se Bohuslav Sobotka po dlouhém přešlapování
odhodlal k mocenskému střetu, udělal to jen polovičatě a z Babiše vyrobil
před veřejností obětního beránka. Měl buď z vlády celé ANO vyhodit
hned, jakmile se provalilo, že si ministr financí postavil soukromou chalupu
za veřejné peníze, a nebo to nechat být a počkat na vyšetření ze strany
orgánů trestního řízení. A co KSČM? Jste potěšen tím, že komunisté
momentálně řeší, co s nimi bude dál? Z analýzy volebních výsledků
vyplývá, že tradiční voliči komunistů vymírají a noví nejsou k mání.
Navíc komunismus ve své tradiční podobě je mrtev, i když totéž nelze
říct o marxismu. Ten naopak – dodal bych bohužel – zažívá na Západě
ve formě nejrůznějšího sociálního a kulturního progresivismu docela
renesanci. Jenže v české společnosti pro něj – řekl bych naštěstí –
zatím není příliš živná půda, také díky zkušenosti s totalitní
minulostí. Tzv. moderní levice v ČSSD, lidé jako Jiří Dienstbier ml.,
kteří se na tuto vlnu ze Západu snažili naskakovat, to myslím poznali na
vlastní kůži. A teď zpátky k českým komunistům. Ti na tuto vlnu nejsou
schopni naskočit vůbec, protože jsou z definice svým způsobem „konzervativní“,
nikoli progresivní, stejně tak jako jejich tradiční voliči, zejména na
venkově. Ale KSČM bych ještě neodepisoval. Svůj nejhorší volební
výsledek v dějinách může paradoxně přetavit v podíl na moci poprvé od
roku 1989. ANO potřebuje podporu pro svůj kabinet a já nepochybuji, že mu ji
komunisté budou připraveni poskytnout. Uvidíme, jak se k tomu Babiš postaví.
Objevují se návrhy na zavedení obecného referenda; častokrát s úmyslem
dosáhnout vypsání referenda o setrvání v EU. Je možné, že Tomio Okamura
k tomu nakonec dotlačí Andreje Babiše? Již teď proevropští aktivisté
bijí na poplach, že je to začátek konce našeho členství v EU... Mně
osobně připadá strašení odchodem z EU jako uměle vytvořený problém.
Agrofert a jeho zemědělsko-potravinářský komplex na penězích z EU
životně závisí, a Babiš proto neudělá nic, co by mu tento penězovod
zrušilo. Okamura sice v kampani hlásal, jak „se vytratíme po anglicku“,
ale i kdyby to myslel vážně, nemá pro to dostatečnou podporu. Jsem k
dnešní politice EU hodně kritický, nechci se hnát do eurozóny a tvrdého
jádra, ale odchod z EU není žádná alternativa. Naše geografická poloha je
jiná než Británie, náš hospodářský blahobyt se odvíjí od propojení se
západní Evropou. Czexit je nesmysl, není v českém zájmu a EU by nám ho
strašně osolila. Zkrátka bude to jako za Rakouska-Uherska. Češi budou
remcat a kritizovat, ale projekt svou neloajalitou nezbortí. Pokud se EU jednou
rozpadne, nebudou jejími hrobaři Češi, ale Evropská komise, Němci a
Francouzi. Stejně jako to bylo s Prahou a Vídní před sto lety. Za
předpokladu, že by ve vládě byl Okamura a komunisté, případně by vládu
podporovali a měli vliv ve Sněmovně, byla by ohrožena pozice Česka jako
součásti Západu? Lidé kolem médií či TOP 09 trousí poznámky, že v
takovém případě by si agenti ruských tajných služeb mohli rovnou
otevřít kancelář na Ministerstvu obrany... To můžeme diskutovat, až
budeme vědět, kdo se na Ministerstvo obrany posadí. Za Martina Stropnického,
i když jsem byl kritický ke způsobu jeho managementu, nic takového nehrozilo.
Ale mluvíte-li o Západu, vidím ve vládě, o níž mluvíte, jinou hrozbu
než ruské agenty. Postupná oligarchizace politiky pod vedením ANO a
postupná radikalizace rétoriky pod vedením Okamury nás budou definičně i
funkčně posouvat víc a víc na Východu a víc a víc vzdalovat Západu.
Mandát v západních demokraciích se vytváří zdola a řešení se
prosazují v dlouhých parlamentní debatách a kompromisech. To je něco, co je
Andreji Babišovi naprosto cizí. Bude-li v zemi neomezeně vládnout, bude nás
to posouvat na Východ. A je jedno, zda to bude směrem k Rusku nebo k Ukrajině.
Tady vidím opravdovou hrozbu, protože komunisté ani okamurovci, pokud se s
nimi Babiš spojí, mu v tom bránit nebudou. Opozice bude muset být setsakra
slyšitelná.

Choices:
- ne
- ano


Question:
Dánská ministryně pro otázky migrace musela být evakuována od migrantů.
Podívejte se na video

Dánskou ministryni pro otázky imigrace a integrace Ingeru Stø museli
evakuovat z uprchlického centra migrantů, kterým odmítli poskytnout azyl,
sdělil The Local.

Stø přijela do centra kvůli natáčení programu televizního kanálu DR a
popovídala si s jednou z rodin, kterou odmítli. Poté ji ale obklíčily jiné
rodiny: někdo vypustil fámu, že rodině, s kterou se setkala ministryně,
nakonec azyl dají. V důsledku toho rozhodla tělesná stráž Stø o její
evakuaci.

Na videu z místa incidentu je vidět, že ve chvíli odjezdu automobilu s
ministryní skáče na kapotu mladá žena a poté padá na zem.

„Z toho, co jsem viděl, tak [protestující žena] spadla před automobil a
možná se jí lehce dotkli," sdělila novinářka Martina Torpa, která u toho
byla přítomna.

Podle údajů médií nebyl nikdo v důsledku incidentu zraněn. Samotná Stø
později pojmenovala situaci v migračním centru jako „agresivní a krutou".

Choices:
- ne
- ano


Question:
Muslimové už u nás odmítají, aby se jejich děti učily "náš" dějepis. A
bude hůř. Stanislav Křeček prý dostává "z terénu" čím dál více
znepokojivých zpráv

Zástupce ombudsmanky Stanislav Křeček v rozhovoru pro deník Právo varoval,
že požadavky muslimů vůči většinové evropské společnosti porostou.
Dosáhnou jednoho ústupku a podle Křečka budou požadovat další.

„Setkáváme se s tím už od té doby, kdy náš úřad řešil problémy s
muslimskými šátky ve zdravotnické škole na Praze 10. K tomu došlo před
třemi lety. Mám signály od rodičů, že to jsou požadavky na výuku
dějepisu nebo aby nebyly dějiny vyučovány, aby děti nebyly obtěžovány
výukou o věrozvěstech,“ sdělil.

Rodiče se ale neobrátili na úřad ombudsmanky s konkrétní kauzou na ochranu
práv, takže jim Křeček jen odpověděl, aby podobné situace řešili
kupříkladu s vedením školy a nenechali si nic líbit. Teď se vedou např.
spory o nošení muslimských šátků na školách, a to i na školách
specializovaných, ale tím to podle Křečka neskončí.

Celý článek najdete zde.

„Hlavní problém je v tom, že pokud povolíme někomu šátek, pak musíme
povolit třeba mikulášskou čepici. Jde o rovnost lidí, aby to náboženství
nedostalo přednost před jinými věcmi. Náboženství nemůže být
preferováno. Rovnost žáků musí být zachována. Když má někdo nějaká
privilegia, tak mohou být ze zdravotních důvodů, ale jen z náboženských
důvodů dát někomu privilegia je cesta proti sekulárnímu školství. Tady
je ten hlavní problém, ne v těch žácích. To se pak nemáme, jak bránit
proti tomu, když žák nesundá baseballovou čepici,“ dodal zástupce
ombudsmanky.

Náboženství by podle Křečka nemělo mít vliv na náš vzdělávací
systém či zákonodárství. Podle Křečka se však přesně tohle děje a je
třeba, aby náboženství zůstalo soukromou věcí každého občana a
nezasahovalo do veřejné sféry, shrnuje svůj názor Křeček.

Choices:
- ne
- ano


Question:
Politico: po zvolení Trumpa se Ukrajina bojí ztratit podporu USA

Po vítězství republikána Donalda Trumpa v amerických prezidentských
volbách Ukrajina může vypadnout ze seznamu priorit zahraniční politiky
Západu, píše Politico.

Podle slov bývalého amerického velvyslance v Rusku Michaela McFaula v
amerických prezidentských volbách se „hlavním poraženým" stala Ukrajina.
V Kyjevě se obávají, že novopečený prezident bude raději rozvíjet vztahy
s Ruskem a nikoli s Ukrajinou. Během předvolební kampaně Trump označil
situaci v Ukrajině za „bordel".

Mezitím Ukrajinci doufají, že předvolební prohlášení Donalda Trumpa
nebudou v praxi realizovány. „Jeho odpovědi na otázky ohledně Ukrajiny
byly improvizované — nebyl na ně připraven. Trump je netradičním
politikem," cituje Politico slova předsedkyně výboru ukrajinského parlamentu
pro mezinárodní otázky Hanny Chopkové. Nicméně Ukrajina by měla „s
pochopením" vnímat novou realitu, která teď straší Kyjev, dodala Chopková.

Trump ve svých výrocích o Ukrajině nebyl tak jednoznačný jako předešlá
prezidentská administrativa, zdůrazňuje Politico. „Na základě toho, co
jsem slyšel, obyvatelé Krymu chtějí raději být s Ruskem než tam, kde byli
předtím," prohlásil Trump v jednom ze svých interview, když odpovídal na
otázku ohledně znovusjednocení Krymu s Ruskem. Kromě toho stoupencům nově
zvoleného prezidenta se podařilo upravit platformu Republikánské strany a
změkčit rétoriku strany ve vztahu k Rusku.

Choices:
- ne
- ano


Question:
Média: IS učí ozbrojence maskovat se jako uprchlíci

Teroristická organizace Islámský stát učí ozbrojence maskovat se jako
uprchlíci, aby snáze pronikali na území evropských zemí, píše list Welt
am Sonntag s odvoláním na údaje německé Federální výzvědné služby.

Podle informací německé rozvědky učí ozbrojence, jak se správně chovat
během policejních výslechů a při podávání žádosti o poskytnutí azylu.
Tato příprava jim umožňuje ztratit se mezi četnými uprchlíky a
nepřitahovat ničí pozornost.

Jak zdůrazňuje německý list, mělo teroristické útoky, spáchané přesně
před rokem v Paříži, na svědomí devět teroristů, kteří se do Evropy
dostali jako uprchlíci.

Choices:
- ne
- ano


Question:
Právník z Univerzity Karlovy sepsul před mládeží Zemana. Kdyby ho na
inauguraci pozvali, nešel by

REPORTÁŽ Návrh SPD na přímou volbu starostů, primátorů a hejtmanů
stejně jako referendum mohou vykolejit zavedenou praxi v ČR a rozpohybovat
události nepříliš žádoucím směrem. Poloprezidentský systém
napasovávat i do místních a krajských samospráv může mít opačné
účinky, než by se chtělo. Odborník na ústavní právo, prorektor
Právnické fakulty Univerzity Karlovy v Praze Jan Kysela, uvedl na besedě
organizované Mladými konzervativci v Plzni mj., co znamená „hlasovat nohama“
či proč se v Izraeli po změně ústavy zase rádi vrátili k původní praxi.
Také zdůvodnil několika desítkám přítomných, proč by se nezúčastnil
inaugurace prezidenta Miloše Zemana. Stejná hlava státu by byla podle něj
také zvolena i v případě parlamentní volby ve Vladislavském sále
Pražského hradu.

Úvodní dotaz Dominika Schejbala, mladého organizátora akce, zněl: „Do
jaké míry jste kritikem Miloše Zemana?“ „Jestli by to mělo být
chápáno tak, že je něco mezi mnou a panem prezidentem, tak mezi námi,
myslím, nic není,“ uvedl v odpovědi profesor Kysela. „Jsem kritikem
každého prezidenta, který si bude počínat způsobem srovnatelným s tím,
jak si počíná Miloš Zeman, to znamená podle mého soudu způsobem
excesivním. Vzhledem ke svému věku jsem neměl možnost se nějak
konfrontovat s Václavem Havlem. Nicméně po celou dobu, kdy byl prezidentem
Václav Klaus, už jsem měl příležitost se k některým jeho krokům
vyslovovat a vyslovoval jsem se poměrně kriticky. V tomto ohledu u Miloše
Zemana jde o kontinuitu. Zdá se mi, že jsem vůči němu kritičtější, ale
to zase není dáno tím, že bychom se měli více či méně rádi, ale tím,
že si to dle mého soudu ve srovnání s Václavem Klausem více zaslouží.“

Dva druhy ceremonií

Druhá otázka mladého konzervativce byla následující: „Kdybyste se stal
rektorem Univerzity Karlovy, přijal byste pozvání na Pražský hrad na
inauguraci?“ „Ne,“ zněla odpověď. „Protože mám pocit, že je asi v
určitých situacích namístě, aby nositelé nějakých sociálních rolí,
veřejných funkcí dávali najevo občanské postoje. Vůči Miloši Zemanovi
je asi účelné se distancovat, je-li někdo rektorem vysoké školy, již
kvůli tomu, jak si Miloš Zeman vůči vysokým školám počíná – tím
myslím kauzu nejmenování profesorů. Počíná si tak vůči některým
rektorům, myslím tím systematické nezvaní některých, kteří jsou na
jakési černé listině kritiků, ale asi to není jen toto. Ve chvíli, kdy
Miloš Zeman ne nutně z hlediska toho, jak formálně vykonává své
kompetence, ale spíše jaké politické postoje zastává z hlediska hodnotové
orientace a s kým se stýká, ve chvíli, kdy Miloš Zeman reprezentuje
určitý politický styl, tak jde o to, abyste, když jste rektorem Univerzity
Karlovy, dal najevo, že se s ním úplně neztotožňujete,“ reagoval Kysela.

Všechny ceremonie tohoto typu jsou vnímatelné podle odborníka na ústavní
právo dvěma způsoby. „Ten jeden je, že svojí účastí dáváte najevo,
že si považujete státu, jehož je prezident reprezentantem, a ten pořádá
nějakou ceremonii. A pak je druhý, kdy za tím státem vidíte konkrétní
obličej prezidenta a je na subjektivním posouzení jednoho každého, jestli
bude akcentovat spíše státní ceremonii, nebo prezidenta. Také se mi zdá,
že jsou různé situace, kdy je mezi nimi možné odlišovat, ale připadá mi,
že ta inaugurace je čistě společenská forma, odlišitelná třeba od
řadového dne, ale tady ten vzkaz vůči prezidentovi by nemusel být spojen s
dalšími nežádoucími konotacemi či kontexty. Tam bych tedy spíše nešel.“

Zeman a zase Zeman

„Domníváte se, že kdyby prezidenta volil Parlament, že by jím byl také
Miloš Zeman?“ zněla další otázka z úst organizátora. „Po volbách v
loňském roce je to v celku evidentní, protože volby dopadly určitým
způsobem, kdy se vyprofiloval určitý voličský blok a také blok několika
parlamentních stran, které zatím dávají najevo, že mají přinejmenším
ve věcech taktických k sobě blízko; a zdá se mi vcelku nepochybné, že
bychom byli ušetřeni toho napětí, které nás provázelo před druhým kolem
prezidentské volby, protože by tady žádné druhé kolo nebylo. A myslím,
že by to vyhrál Miloš Zeman v první chvíli, kdy by mohl být volen
adekvátní parlamentní většinou. Jeho vítězství by v parlamentní volbě
v těchto volbách bylo mnohem jistější než ve volbách přímých,“
reagoval Jan Kysela.

Dotaz k návrhu SPD na přímou volbu starostů, primátorů, hejtmanů vyvolal
nejen odpověď, ale i diskusi. „Může to přinést větší zájem o
komunální volby?“ kontroval ještě tazatel. „Obecně v zásadě bych
řekl, že co je, může být i jinak,“ začal právnicky přední český
právník. „To, že něco nějak je, je určitá bonita a ve chvíli, když
nám to nepřipadá jako trýznivé, nesnesitelné nebo odporné, tak bych měl
tendenci spíše přemýšlet, jestli to musím změnit a na základě jakých
argumentů. Funguje-li něco, je-li něco stabilní, tak do toho moc nerýpejme.
Po pravdě řečeno jsem nepochopil, odkud se bere potřeba volit starosty,
hejtmany a primátory přímo, protože se mi nezdálo, že vůči modelu, jak
fungují obce, z hlediska institucionálního byly formulovány nějaké
námitky. Můžete se setkat s tím, že v konkrétních městech, spíše
menších obcích, se vyslovují obavy ze vzniku mafií, které asi nemají
úplně stranické zázemí, ale jsou dány spíše rodinným spřízněním
nebo zájmovým, možná tendencí obohacovat se na úkor města, ale nezdá se
mi, že by se zrovna toto vyřešilo přímou volbou. Možná tedy někde
nějaké disfunkce jsou, ale mají spíše trestněprávní povahu, než že by
to vyplývalo z toho, jak je nastaveno fungování obcí a krajů, které v
zásadě odpovídá něčemu, čemu lze říkat v zásadě vláda
shromáždění. Ve volbách zvolíte sbor, tedy zastupitelstvo, a od něj jsou
odvozeny všechny další orgány,“ konstatoval Kysela.

… boj o kormidlo…

„Když někdo přichází s myšlenkou, která by měla být cílem k
řešení nějakého problému, který já jsem ovšem neidentifikoval, s
myšlenkou přímé volby starostů a hejtmanů, ve chvíli, kdy je to
samoúčelné. Protože mi připadá pěkné, že si všichni všechny volí,
tak to je v té chvíli možné tomu přitakat, protože v té chvíli je cesta
cílem a nemusíme přemýšlet o žádném dalším účelu. Ale zdá se mi,
že je to spojeno s určitými riziky a ta jsou spojena s paralýzou obcí a
krajů,“ varoval Kysela a pokračoval. „Ve chvíli, kdy zatím je to tak,
že starosta a hejtman jsou vygenerováni většinou zastupitelstva, se dá
očekávat, že za ním ta většina zastupitelstva stojí. To znamená, že
fungují v nějaké shodě. Exekutivní a legislativní složka jsou propojeny.
Ve chvíli, kdy zavedete přímou volbu, je docela dobře možné, že zvolíte
někoho, kdo v zastupitelstvu nemá vůbec žádnou podporu, protože je
populární, solitérní, ale nemá tam žádné partnery či spojence. A jde o
to, jestli to může fungovat stejně dobře jako dosud,“ poukázal na
současnou situaci Kysela a upozornil na to, že starosta bude případně
chtít kormidlovat obec nějakým směrem, „…protože se mu bude zdát, že
má k tomu nějaký mandát, a zastupitelstvo bude mít pocit, že ten směr
není úplně žádoucí. Ve chvíli, kdy se zakleknou, tak pro občany z toho
může vzejít leccos spíš zlého než dobrého, protože ta obec může
trpět institucionální paralýzou. V té chvíli musíte přemýšlet, jak se
jednoho či druhého zbavíte, jak odvoláte toho přímo voleného starostu či
hejtmana nebo jak rozpustíte zastupitelstvo.“

„Pokud má někdo nutkavou potřebu všechny volit, přímá volba asi v
úvahu připadá, ale musela by být domyšlena do úrovně institucionálních
vztahů – kdo co vlastně dělá. Aby to fungovalo,“ upozornil na princip
spojených nádob Kysela. „V té chvíli totiž do toho současného systému
vlády shromáždění přidáváte jakési prvky prezidentského systému, kdy
ten starosta by měl mít exekutivu a zastupitelstvo by mělo mít legislativu,
vybavenou nějakou kontrolní funkcí, ale tak to v současném zřízení není,
což by se asi muselo předělat. Současně byste museli řešit, co s radou,
protože ta má reprezentovat exekutivu, takže byste ji asi zrušili. A tou
exekutivou by byl starosta. V zásadě možné je všechno, ale jde o to, jestli
je k tomu nějaký zvláštní důvod, a já jej úplně nevidím. Jde o to,
abychom si nepohoršili ve srovnání, co máme, a to je samozřejmě vždy
riziko.“

V Izraeli se to nepovedlo

„Měl bych k tomu poznámku, která se váže na situaci v Izraeli,“ uvedl
exemplární příklad prorektor. „V tamním parlamentu je spousta malých
stran a je velmi obtížné vytvářet vládní většinu, a dokonce i
menšinovou vládu, protože se ty strany neshodnou. V devadesátých letech se
někomu zdálo být řešením, že by se zavedla přímá volba předsedy
vlády. Mělo se za to, že nebude z každé strany, protože ty malé nebudou
mít ani personál, ani peníze, aby mohly organizovat volební kampaň. A že
premiéra vyberou jen ty velké strany a on bude výrazný a populární, že
posilní voliče a ti budou volit nejen jeho, ale i jeho politickou stranu. A
tím se sníží míra roztříštěnosti parlamentu a bude možné snadněji
vytvářet vládu.“ Ve výsledku to dopadlo podle Kysely opačně, protože
voliči měli dva hlasovací lístky, jeden pro premiéra, jeden pro
parlamentní stranu. Nereagovali tak, že hodili premiérovi a straně stejnou
barvu, ale že vyvažovali. „Takže když volili premiéra z té velké strany,
tak tu velkou stranu pak voliči vyvažovali tím, že volili tu menší. Takže
výsledek této velice neobvyklé ústavní změny byl ten, že parlament byl
ještě rozbitější než předtím. Premiér měl skutečně mandát
pocházející z přímé volby, takže měl poměrně vysokou míru legitimity,
nicméně už vůbec se mu nedařilo dávat dohromady většinu, takže tuto
ústavní změnu Izrael po několika letech opustil a vrátil se k původnímu
modelu, se kterým žije teď. To může být přesně to, co by se ukázalo na
úrovni obcí a krajů. Protože pokud si někdo myslí, že by ten populární
hejtman či starosta utáhli i kandidátku, tak je to otázka, o jaké velikosti
obce či města mluvíme, protože v malých obcích žádné strany nejsou a
jsou to vlastně sdružení nezávislých kandidátů,“ upozornil zpět na
naši situaci Kysela.

A byla tu další „velká“ otázka organizátora: „Je šance, aby byl
zaveden ústavní zákon o obecném referendu?“

„V Senátu v zásadě asi nikdy, co existuje, žádné zvlášť pozitivní
naladění vůči referendu nebylo s výjimkou monotematického referenda o
vstupu do EU,“ reagoval Kysela. „To byla v zásadě myšlenka senátní. Jak
je poskládaná Sněmovna, tak je tam obraz jiný, protože celá řada
politických stran, které tam jsou zastoupeny, se k nějaké formě referenda
hlásí anebo jim přinejmenším není proti mysli. Pokud jde o hnutí ANO,
tomu asi není proti mysli, protože tomu není proti mysli v zásadě nic,
takže proč by mu mělo být proti mysli zrovna referendum,“ uvedl za smíchu
přítomných ústavní právník.

„To, co předložili poslanci SPD, se nezdá, že by se ostatním líbilo,
takže je otázka, jestli se Sněmovna bude schopna shodnout na těch jakoby
dílčích parametrech. Mně osobně připadá referendum značně ošemetné a
v naší současné situaci i dosti nebezpečné,“ konstatoval varovně Kysela
a pokračoval: „Na začátku devadesátých let řada zastánců referenda
měla pocit, že tím dojde ke zdokonalení, naplnění demokracie, že se stane
hodnotnější. Dnes se zdá, že bývá spojováno s velmi konkrétními
tématy, například vystoupení z EU nebo eventuální vystoupení z NATO, což
dříve byl spíše menšinový proud. To vede k tomu, že řada lidí, kteří
by možná za určitých okolností hleděli na referendum vlídně, na něj
bude hledět nevlídně, protože se bude obávat, že to bude cesta k
opuštění EU, a naopak možná řada lidí., kteří by na referendum hleděli
relativně nevlídně, na něj teď budou hledět vlídně v naději, že jim
pomůže opustit Evropskou unii,“ vysvětloval přítomným. „Připadá mi,
že česká umanutost je dost unikátní, protože máme za sebou bezmála
čtyři desítky pokusů o prosazení ústavní úpravy. Vesměs to vypadá na
samostatný ústavní zákon. Zásadní otázky vnitřní a zahraniční
politiky státu, to je v podstatě bezobsažné. Tím pádem si musíte říci,
ne čeho by se to mělo týkat, ale čeho by se to nemělo týkat. Co vlastně
považujete za tak nebezpečné, že to vyškrtáváte. Musí tam být nějaký
arbitr, typicky Ústavní soud. Můžete se přít o podmínky platnosti a
závaznosti. A co dělat se závěrem. Řeknete, že nechcete jadernou energii
– a co? Do referenda napíšete, že jeho výsledek má účinek ústavního
zákona. Odpojí Temelín reaktory? Přijde někdo a zavře bránu? Nebo že se
vyvlastní menšinoví akcionáři? To je to, co by se dělo, až by referendum
nějak dopadlo. Toto, jak my máme, je dost neobvyklé, protože s takovým
typem referenda se v západní Evropě setkáváte spíše asi ve Švýcarsku a
pak je to k dohledání v několika málo postkomunistických zemích
středovýchodní Evropy.“

Převládající model referenda je podle Kysely ten, že se pokoušíme
rozhodování lidu napasovat na běžné rozhodovací mechanismy. „Tudíž se
méně přeme o to, co by mělo, nebo nemělo být předmětem referenda, méně
se přeme o to, kolik lidí musí přijít a co se stane s výsledkem. V Itálii
kromě toho, že zákonodárnou iniciativu mají poslanci, senátoři, vláda,
regiony, tak existuje zákonodárná iniciativa občanů. My máme padesát
tisíc občanů, kteří navrhují prezidenta, mohli bychom mít stejný počet
občanů, kteří předloží návrh zákona, ten by poputoval do Poslanecké
sněmovny, která by s ním jednala jako s každým jiným zákonem, protože
když může předkládat návrh zákona jeden poslanec, proč by jej nemuselo
předkládat 50 000 občanů. Zejména když to může Sněmovna v prvním
čtení zamítnout nebo to může umístit do nějakého ‚koše vyhníváku‘
a už se na to nikdy nepodívat.“

„V Itálii je možné konat referenda legislativní, ale zrušovací,“ uvedl
další zajímavý příklad profesor Kysela. „Každý zákon přijatý
parlamentem může být předmětem hlasování ve směru, že jej nechceme.
Vymyslet se dá leccos. Výhodou těchto cest je to, že v zásadě jsou
ukotveny v běžných procedurách, které stanoví ústava.To znamená, že je
poměrně málo pravděpodobné, že byste pomocí takového referenda zboural
ústavní systém. Zatímco když se podíváme na návrh páně Okamurův, tam
to riziko je zřetelně větší. Ve chvíli, když chce někdo bourat ústavní
systém, je poměrně efektivní dělat to formou referenda, pakliže nemá k
dispozici armádu, která by prováděla vojenský puč. Jde o to, zda mu v
této snaze musejí ostatní tleskat. A já mám pocit, že tedy nemusejí.
Nemám dojem, že je to na spadnutí, protože těch věcí, na kterých se
neshodnou, je poměrně mnoho. A docela zásadní by mohla být neshoda mezi
Sněmovnou a Senátem. Ale v Senátu budou na podzim volby, tak jde o to, do
jaké míry se promění,“ nezaprognózoval si Kysela.

Nerozdělení Československa… Ale co kdyby…?

„Nemohlo v roce 1993 referendum zabránit rozpadu společného státu, když
si to ani většina Slováků nepřála?“ pozeptal se makroekonom, jak o sobě
prohlásil muž středního věku. Kysela odpověděl, že „… je evidentní,
že když nebylo, nemuselo se blaze projevit v míře důvěry občanů v
politickou moc, protože ani při takhle zásadní věci se nás nezeptáte vy,
strany, které jste tuto otázku neměly ve volebních programech. To určitou
tenzi mezi politiky a občany mohlo vznést. Je ale velmi pravděpodobné, že
by ta referenda nedopadla ve prospěch rozpadu Československa. Jde o to, jestli
by byli politici zavázání, aby něco dělali. To je základní úskalí
referenda – ono nějak vyzní, ale jestli logika fungování mocenského
systému se tomu podřídí s konkrétními lidmi, kteří do toho investovali
tolik emocí a očekávání, to nevím. Tam bychom si bývali mohli vyrobit
ještě větší problém, než jsme si vyrobili tím rozpadem, který by se
neprojevil v praxi, a to by mohlo být ještě horší, než referendum vůbec
nezkoušet,“ uvedl možný černý scénář vývoje Kysela.

Co když je (ne)zájem

„Kolik lidí by se mělo dostavit k referendu? V případě vstupu do EU
Poslanecká sněmovna zamítla třicetiprocentní i padesátiprocentní kvórum
účasti. Jak se díváte na to, že by určitá hrstka lidí tímto rozhodovala?“
dotazoval se mladý muž z auditoria.

„Referendum o vstupu do EU se liší od referend zvažovaných panem Okamurou
v tom směru, že to nebyla výlučná forma rozhodování o věci, ale že bylo
součástí určitého institucionálního mechanismu. Protože po technické
stránce toto referendum nahrazovalo souhlas Parlamentu k ratifikaci
přístupové smlouvy… Potvrzovací referendum by mohlo být mnohem měkčí,
protože vlastně kombinuje většinu Parlamentu a většinu lidu.“

Podmínka padesátiprocentní účasti je podle Kysely zavedena na Slovensku „…
a je v zásadě důvodem, proč slovenská referenda krachnou na tom, že tam
lidé nepřijdou, protože se vlastně vyplatí hlasovat nohama, tedy nepřijít,
a nikoliv hlasovat proti. Těch slovenských referend bylo osm a jen jedno, o
vstupu do EU, obstálo v podmínce platnosti.“

Choices:
- ne
- ano


Question:
Žádná mafie! S vraždou Kuciaka to bylo úplně jinak. Kiska to přehání a
Fico ujel, překvapuje expert ze Slovenska

Slovenský novinář Milan Žitný v rozhovoru pro server Seznam Zprávy
obsáhle promluvil k vraždě novináře Jána Kuciaka a jeho snoubenky.
Prohlásil, že Kuciaka zavraždil spíš nějaký amatér, nikoli
profesionální zabiják najatý mafií. Vedle toho velmi vyčinil slovenskému
prezidentovi Andreji Kiskovi a zastal se často kritizovaného ministra vnitra
Roberta Kaliňáka.

Milanovi Žitnému se od počátku jeví jako jasné, že za vraždou Jána
Kuciaka nestojí mafie. Pochybuje totiž o tom, že by poslední nedokončený
článek Jána Kuciaka donutil mafiány jednat. V onom článku totiž bylo
zveřejněno jen málo informací, které by nebyly známé už dlouho.

Policejní prezident Tibor Gašpar udělal podle Žitného velkou chybu, když
krátce po vraždě Jána Kuciaka oznámil, že případ může souviset s
prací novináře. To policie obyčejně neříká. Novináři obyčejně
slýchávají jen věty o tom, že kriminalisté pracují s více verzemi a v
tuto chvíli nemohou mluvit o žádné z nich.

Zdá se navíc, že dva mladí lidé svého vraha znali. „Do toho domu ho
evidentně pustili bez jakýchkoliv problémů. Uvnitř se ani Ján Kuciak, ani
jeho přítelkyně Martina nepohybovali. Ona seděla za počítačem. Střela ji
zasáhla do tváře. Vrah seděl nebo stál naproti ní. Ta situace nebyla
hektická a dramatická,“ poznamenal Žitný. Z toho lze dovodit, že jejich
vrahem nemohl být úplně cizí člověk.

Tolik k policejní stránce případu.

Žitný však přidal pár slov také k politické rovině celé kauzy a tady
nešetřil především slovenského prezidenta Andreje Kisku. „Prezident
Kiska až do minulého pátku byl mimo Slovensko, lyžoval někde v Innsbrucku v
Alpách a vůbec se nezabýval touto událostí. Vůbec ho to nezajímalo. V
klidu se vrátil až v pátek, kdy už vášně úřadovaly v ulicích,“
podotkl Žitný.

Dospěl k názoru, že Kiska politice nerozumí a nerozumí ani slovenské
ústavě. Podle novináře nerozumějí slovenské politice ani prezidentovi
poradci. Právě ti mu prý zřejmě poradili, aby vystoupil v neděli a
požadoval zásadní rekonstrukci vlády nebo dokonce pád vlády. Slovenská
ústava přitom jasně říká, že důvěru vládě vyslovuje parlament. Pokud
má kabinet v parlamentu zajištěnou většinu hlasů, se kterou může
vládnout, prezident vlastně nic nezmůže. Žitný uznal, že i premiér Fico
se měl držet zpátky a nezmiňovat amerického miliardáře Geoge Sorose, se
kterým se Kiska setkal v září minulého roku v USA.

„Premiér jednoznačně, česky řečeno, ujel, utrhnul se. Dá se říct, že
ta jeho reakce byla podrážděná právě kvůli té iniciativě prezidenta,
která už byla mimo ústavní rámec. A džin už je vypuštěn z lahve,“
pravil novinář.

Celý rozhovor naleznete ZDE.

„Já jsem od prezidenta očekával, že se okamžitě po té události,
protože už v pondělí to na Slovensku vřelo, vrátí nejpozději v úterý a
začne vnímat tu situaci. Jeho prvořadou úlohou z mého pohledu bylo hovořit
s velvyslanci jednotlivých zemí a snažit se jim vysvětlit, že nic takového
jako ohrožení svobody tisku a ohrožení novinářské práce neexistuje. On
to neudělal. Klidně lyžoval dál, jako by se ho to vůbec netýkalo. To je
podle mě velmi silná výčitka a na Slovensku ji nikdo nechce slyšet,“
prohlásil Žitný.

„On se postavil na stranu ulice,“ vyčetl ještě Žitný Kiskovi, podle
něhož by prezident měl stát ve středu mezi politiky a veřejností.
Prezident se však postavil také na stranu opozice, aniž by vzal v potaz, že
vládní strana Smer Roberta Fica je i podle průzkumů stále nejsilnější
stranou v parlamentě, takže by se bez ní podle všeho neobešlo ani
příští sestavování vlády.

To, že je dnes tolik kritizován ministr vnitra Robert Kaliňák, to nechává
Žitného v klidu. Jde totiž o spekulace nebo o podezření, která však
zatím nebyla Kaliňákovi nijak prokázána, takže je třeba pokládat ho za
nevinného. Podobná podezření existují i kolem Richarda Sulíka ze strany
Svoboda a solidarita. To je nejsilnější opoziční strana. Jenže zatímco
Smer chce volit asi 25 procent lidí, tak u SaS Richarda Sulíka je to jen asi
13 procent, takže by vládu skládal dost obtížně. Žitný také připomněl,
že Sulík položil vládu Ivety Radičové, takže se nabízí otázka, jak
spolehlivým partnerem do koalice by byl.

Žitný je navíc přesvědčen, že Ficovi enormně záleží na prošetření
smrti Jána Kuciaka. „Této vládě strašně záleží na tom, aby to
vyšetřené bylo. Pokud chce Smer a hlavně Robert Fico pokračovat dál a je
zřejmé, že oni v politice pokračovat chtějí, chtějí být tím
významným hráčem v tomto politickém prostředí, tak je jejich enormním
zájmem, aby policejní orgány tuto vraždu vyšetřily. To bych
nebagatelizoval,“ zdůraznil novinář.

Choices:
- ne
- ano


Question:
Západní média o roce 1917. Jak se snaží přepsat ruskou historii. Názor

Noviny The Financial Times, které jsou vytvořené pro západní bankéře a
byznysmeny, jsou znepokojeny tím, že se v Rusku údajně patřičně
neoslavuje 100leté výročí Velké říjnové socialistické revoluce.

A jako senzaci uvádí skutečnost, že se Vladimir Putin 7. listopadu
nezúčastní průvodu, který je organizován Komunistickou stranou. A chtělo
by se zeptat. Copak musí? Vždyť nikoho nepřekvapuje, že se britská
premiérka Theresa Mayova neúčastní akcí Labouristické strany, ať už jde
o jakoukoliv akci.

Během celého uplynulého roku západní tisk s neskrývanou radostí
diskutoval o skutečnosti, že v Rusku neexistuje jednotný názor ohledně
událostí roku 1917 a stát se údajně nemůže rozhodnout, jak se k tomuto
jubileu postavit. Noviny britských labouristů The Guardian vloni dokonce
napsaly, že se Rusové trápí tím, jak oslavovat revoluci roku 1917.

Bohužel to dopadlo tak, že na Západě nyní vychází mnohem více nových
knih o ruské revoluci než v Rusku. Navíc jsou dostatečně povrchové, takže
je to spíše soubor ideologických klišé a mýtů, které jsou vydávány za
fakta. Oznámení o tom, že v Rusku je „zakázána" oslava 100. výročí
revoluce (jak tvrdí další prostředek průmyslníků a finančníků The
Economist) je zjevná deformace skutečnosti.

Ano, teď mluvím o stejném vydání časopisu, jehož obálka s titulkem Car
se narodil se nedávno aktivně řešila na sociálních sítích. Časopis
nelenil a věnoval několik stránek jubileu ruské revoluce a pokusil se
dnešní události přirovnat k roku 1917. A nakonec „přesvědčivě dokazuje",
že se dnešní ruský prezident stal „carem". „Důkazy" jsou jednoduché.
Ještě v prosinci 1999 Vladimir Putin, budoucí premiér, napsal článek Rusko
na přelomu tisíciletí, ve kterém mluvil o posílení státu a státnosti.
Anglojazyčný časopis dokonce nemeškal a použil slovo gosudarstvo, kdy svým
čtenářům vysvětlil, že vzniklo ze slova gosudar: staré slovo, které
znamená panovník nebo vládce. A na tomto základě The Economist „autoritativně"
píše: „Moderní stát (state) je souhrn zákonů a formálních pravidel.
Gosudarstvo je pokračování cara jako hlavního zdroje pořádku a moci."

Západní média jsou připravena ke všemu, jen aby mohla informovat o
nějakých „monarchistických" tendencích. Francouzská agentura AFP s
odkazem na sociologický výzkum VCIOM oznámila, že 28 % dotázaných
podporuje v Rusku monarchii. Pokud se podíváte na data tohoto výzkumu,
uvidíte, že je situace poněkud jiná: „Při odpovědi na přímou otázku o
tom, jaká forma vlády je nejvhodnější pro ruský stát, pouze 8 % nazvalo
monarchii, kdy se moc předává dědictvím, zatímco 88 % je pro republiku."
Přičemž počet příznivců republiky se ve srovnání s rokem 2013 dokonce o
6 % zvýšil. Ale proč by se západní čtenář měl ponořovat do takových
detailů, správně?

Názor autora se nemusí shodovat s názorem redakce

Choices:
- ne
- ano


Question:
Apple omylem ukázal svou chybu v nové reklamě iPhone X (VIDEO)

Ve videu holka odblokuje svůj smartphone pomocí pohledu, poté otevírá
pohledem všechny dveře kolem ní.

Společnost Apple zveřejnila nové reklamní video iPhone X, ve kterém
náhodně ukázala nedostatek vlastního operačního systému.

Ve videu holka odblokuje svůj smartphone pomocí pohledu, následně
automaticky „odblokuje" všechny předměty kolem ní: otevírá veškeré
dveře a zámky. Reklama končí frází: „Odblokuj všechno pohledem."

Přičemž videozáznam uchvátí nejenom svou přitažlivostí, ale i chybou ve
fungování iOS 11, která je spojená s otevřením oznámení. Text zprávy se
objevuje na obrazovce dříve, než „bublina" iMessage.

V budoucnosti všechna elektronická zařízení Apple budou vybavena Face ID
místo skeneru otisků prstů Touche ID.

Choices:
- ne
- ano


Question:
Soutěž o to, kdo nejvíc vadí muslimům. Loni vyhrálo Charlie Hebdo, letos
někdo, o kom se stále mluví

Lídr republikánské kandidátky na amerického prezidenta Donald Trump byl
britskou Islámskou komisí pro lidská práva (IHRC) vyhlášen „islamofobem
roku“. Mezi dalšími nominovanými byli holandský politik Geert Wilders,
redakce satirického časopisu Charlie Hebdo či Tádžikistán.

Jak ovšem uvádí internetový server Breitbart, pořadatel „soutěže“ –
IHRC – je údajně ovládána šíity, následovníky již zemřelého
íránského duchovního vůdce Chomejního a příznivci Hizballáhu, takže
její postoje nemají příliš velkou váhu. Islámská komise pro lidská
práva ve svém prohlášení bezprostředně po vyhlášení výsledků uvedla,
že chce tímto způsobem „snižovat důvěryhodnost lidí, kteří kritizují
islám“. V loňském roce vyhlásila IHRC islamofobem roku redakci časopisu
Charlie Hebdo. Navzdory teroristickému útoku muslimských radikálů, v
důsledku kterého bylo mnoho redaktorů usmrceno.

Možný budoucí americký prezident Donald Trump se stal z pohledu IHRC
islamofobem roku především díky svému názoru, že by měli mít muslimové
zakázán vstup do Spojených států. Asi nejznámější bojovník proti
islamizaci Evropy Geert Wilders tentokrát odešel, jak se říká, s prázdnou,
byť je jinak oblíbeným terčem nenávisti muslimů z celého světa a je 24
hodin denně chráněn policií. Redakce Charlie Hebdo, loňský vítěz, byla
letos nominována kvůli svému údajně „bezcitnému přístupu v případě
publikování karikatury utopeného syrského uprchlíka Ajlana Kurdiho“.

Celý text v angličtině je ZDE.

Jak server Breitbart připomíná, v roce 2014 se stal držitelem ocenění IHRC
šéfredaktor londýnské redakce tohoto serveru Raheem Kassam. „Je mi ctí,
že jsme získali tak hloupé ocenění, které uděluje tak neprůhledná
organizace, jako je Islámská komise pro lidská práva. Dokazuje to, že
stojíme na správně straně. Zatímco ti druzí podporují extremismus a
dělají vše, abych se nemohl dál svobodně vyjadřovat. Jsem v pokušení
namluvit děkovnou řeč, ze které by se dojetím rozplakala i herečka Gwyneth
Paltrow,“ cituje tehdejší ironický komentář Kassama server.

Jedním z horkých kandidátů byl letos také premiérově nominovaný
Tádžikistán, kde policie v loňském roce veřejně oholila muslimské bradky
téměř 13 000 lidem a uzavřela více než 160 obchodů, kde se prodávalo
tradiční muslimské oblečení. Pikantní je na celé věci to, že muslimové
tvoří v Tádžikistánu drtivou většinu obyvatelstva. Jisté šance se
dávaly také čínskému městu Karamay, kde úřady zakázaly vstup lidem s
příliš dlouhými vousy, hidžábem, nikábem a dalšími muslimskými
pokrývkami těla a obličeje do městské hromadné dopravy.

Choices:
- ne
- ano


Question:
Mayová a Macron se domluvili o společné odpovědi na „ruskou agresi“

Britská premiérka Theresa Mayová a francouzský prezident Emmanuel Macron se
domluvili, že budou i nadále společně reagovat na „agresivní chování
Ruska“.

Mayová v pondělí prohlásila, že se na otrávení nervově paralytickou
látkou bývalého plukovníka Hlavní správy rozvědky Sergeje Skripala,
který pracoval pro britskou rozvědku, „s velkou pravděpodobností" podílel
ruský stát. Požádala, aby do Rusko do úternío večera předložilo
podrobná vysvětlení, v opačném případě slíbila vůči RF zavedení „vážnějšího
opatření" než dříve.

„Premiérka pohovořila s francouzským prezidentem Macronem

„Projednali širší obraz agresivního chování Ruska a shodli se v názoru,
že bude důležité na to reagovat společně se spojenci," podotkl.

Na MZV RF označili dříve prohlášení Mayové o Skripalovi za „cirkusovou
show v britském parlamentu" a poukázali na začátek další informační a
politické kampaně založené na provokaci.

Choices:
- ne
- ano