Megint perelünk Paks II engedélyezési dokumentumaiért, a törésvonalról továbbra sincs szakmai konszenzus

Országos Atomenergia Hivatal (OAH)
MVM Paks II. Atomerőmű Fejlesztő Zrt.

adatigénylés, közigazgatás hallgatása, atom, energia, átláthatóság, környezetvédelem

Az Országos Atomenergia Hivatal (OAH) november 30-án adott feltételes építési engedélyt Paks II talajkitermelési és víztelenítési munkáira, azaz a már megkezdett gödör további mélyítésére a telephelyen. Annak ellenére, hogy a törésvonal és a geológiai kockázatok terén még mindig lényeges véleménykülönbség áll fent az illetékes osztrák minisztérium szakértői és a magyar fél között. Szerettük volna megismerni az engedélykérelemhez beadott tervdokumentációt, a Paks II Atomerőmű Zrt. azonban nem válaszolt közérdekű adatkérésünkre az előírt határidőn belül, az OAH pedig elutasította azt: indoklásuk szerint „a tervdokumentáció nyilvánosságra hozatalával megvalósulna a közbiztonság sérelme, illetőleg annak veszélyeztetése”. Álláspontunk szerint a kért dokumentumoknak legalább egy része megismerhető lenne, ezért pert indítunk a kiadásukért.

A törésvonal kérdésével korábban az Átlátszó is többször foglalkozott: 2017-ben szereztük meg azokat a geológiai kutatási eredményeket, amelyek komolyan megkérdőjelezik a Paks II építésére kijelölt terület földtani alkalmasságát. Ezek az eredmények azonban csak részlegesen kerültek bele abba a dokumentációba, amelyet a cég benyújtott a hatóságnak a korábbi telephelyengedélyezési eljárás során.

Az anyagokból kimaradt például az, hogy az MVM Paks II. Zrt. megbízásából készült, 2016-os geológiai tanulmány szerint a Paksi Atomerőmű telephelyének közelében több helyen is tízezer évnél fiatalabb, felszínig hatoló elmozdulásokat okozó földrengések nyomait találták. Ez felveti a talajmozgások és adott esetben esetleges földrengés kockázatát is.

Az osztrák környezetvédelmi hivatal, illetve az illetékes minisztérium szakértői szintén sok éve feszegetik ezt a kérdést. A minisztérium egy saját, független szakértői vizsgálatot is elrendelt az ügyben, amelynek eredményeit 2021-ben hozták nyilvánosságra. Ebben arra a következtetésre jutottak, hogy a magyar szabályozás és a nemzetközi ajánlások alapján a Paksi Atomerőmű és a tervezett Paks II. atomerőmű telephelye nem alkalmas atomerőmű létesítésére.

„Reális a földrengés veszélye Paksnál” – Kurt Decker geológus a földtani kutatásról from atlatszo.hu on Vimeo.

Az OAH-val folytatott bilaterális találkozókon az osztrákok azt kérték, hogy Magyarország végezzen újabb, a korábbiaknál mélyebb és részletesebb paleoszeizmológiai vizsgálatokat, mielőtt a munkagödröt tovább mélyítenék. Másrészt engedélyt kértek arra, hogy az osztrák szakértők is végezhessenek kutatásokat a helyszínen. Ezekre információink szerint nem került sor.

Feltételesen adott engedélyt a hatóság a talajkitermelésre

Az OAH 2023. november 30-án kiadott határozatában feltételekkel, de engedélyezte a gödör további mélyítését. A határozat szerint összesen 3 664 712 köbméter földet termelnek ki az építkezés során – ez a mennyiségű föld nagyjából 1466 darab ötvenméteres úszómedencébe férne bele. Az engedély „visszatartási pontok”-at határozott meg, amelyek értelmében a talajkiemelési és víztelenítési munkálatok majd csak az után kezdődhetnek meg, hogy a Paks II Atomerőmű Zrt. eleget tesz bizonyos feltételeknek.

Például be kell majd mutatniuk a hatóságnak azokat az elemeket, amelyek a kiviteli tervekben változnak az építési engedélyezési dokumentációhoz képest. Ki kell dolgozniuk azt a monitoring rendszert, amellyel a munka során mérni fogják például a környező épületek és a terep mozgását, valamint a talajvízszint változását. Igazolniuk kell majd a víztelenítő rendszer minden elemének megfelelőségét is, a határozat szerint ugyanis „a dokumentációban ismertetett víztelenítő rendszer műszaki megoldásainak megfelelősége nem volt teljes körűen vizsgálható, mert bizonyos tervezési adatok csak a kiviteli tervezés során állnak elő”.

Mindezek mellett minden újabb ütem megkezdése előtt nyilatkozniuk kell majd arról, hogy a kivitelezés következő ütemébe lépés nem veszélyezteti a meglévő Paksi Atomerőmű létesítményeinek biztonságát, valamint igazolni kell az elkészült szerkezetek és a résfal megfelelőségét. A visszatartási pontok mellett az engedély még számos további előírást és feltételt is tartalmaz.

Megkérdeztük az OAH-t, hogy miért adta ki az engedélyt, ha a fenti, jelentősnek tűnő információk hiányoztak a beadott anyagokból, és hogyan ellenőrzik majd az említett feltételek teljesítését.

A hivatal válasza szerint nem álltak fent azok a jogszabályban meghatározott esetek, amelyek esetén a hivatal visszautasíthatta volna a kérelmet. „Felhívjuk a figyelmet arra, hogy a hatósági eljárásokban, így a jelen eljárásban is, a szakhatóságok is feltételekkel adják meg a hozzájárulásukat, ami nem jelenti azt, hogy az ügyfél nem hiánytalanul és megfelelő részletezettséggel nyújtotta be a szükséges dokumentumokat.”

A fent említett feltételekkel kapcsolatban a hivatal azt közölte, hogy „a feltételezések helytállóságát az OAH felügyeleti tevékenysége keretében vizsgálja. Az OAH a telephelyen zajló építési tevékenységeket rendszeresen ellenőrzi és az engedélyben szereplő talajkiemelési tevékenységek esetében is ellenőrzéseket fog tartani. Az ellenőrzések során feltárt adatokat, információkat értékeli, amennyiben a követelményektől való eltérést állapít meg, intézkedik.”

„Én bízom az Atomenergia Hivatalban, nem tehetek ugyanis mást” – válaszolta kérdésünkre Perger András, a Greenpeace klíma- és energiakampány-felelőse. „A nukleáris energia alkalmazásának számos, a biztonságot garantáló feltétele van, ezek egyike a szükséges erőforrásokkal ellátott, megfelelő jogi státuszú hatóság. Ezzel együtt ugyan a végső felelősség a biztonságért mindig az atomenergia alkalmazójáé, azaz pl. az atomerőműé, mégis kérdéseket vet fel az, hogy az OAH legalább részben olyan felelősséget terhel át az atomerőműre, amelyek korábban a hatóságnál voltak – és nem a mostani az első példa.”

Az OAH ugyanis már a létesítési engedélyt is feltételes módban adta ki, amelyet még 2020-ban kérelmezett a Paks II Atomerőmű Zrt. Az OAH végül 2022 augusztusában feltételesen, visszatartási pontok mellett adta ki a létesítési engedélyt, ami majd akkor válik véglegessé és érvényessé, ha a Paks II Atomerőmű Zrt. átdolgozza és újra benyújtja az ún. Előzetes Biztonsági Jelentést, és azt az OAH elfogadja. Ez azonban még nem történt meg. Az alapozást és a talaj ásását a cég saját kockázatára kezdhette el és folytathatja majd (szintén saját kockázatára) a gödör mélyítését, ha sikerül teljesítenie a most november 30-án kiadott építési engedély feltételeit.

Osztrák-magyar nézeteltérés

A klíma- és környezetügyekért (is) felelős osztrák minisztérium sajtóosztálya megkeresésünkre úgy nyilatkozott: sajnálja, hogy a magyar fél látszólag továbbra is kitart az építkezés mellett, anélkül, hogy újraértékelné a geopolitikai helyzetet.

„Szeretnénk leszögezni, hogy nem tudjuk megakadályozni atomerőművek építését más országokban, ugyanakkor követelhetjük a szabályok betartását és a nukleáris biztonság folyamatos javítását. Bár tiszteletben tartjuk a nemzeti szuverenitást és a nemzeti energiapolitikára vonatkozó európai és nemzetközi jogot, sajnálattal vesszük tudomásul egy új atomerőmű üzembe helyezését Ausztria szomszédságában. […] A szeizmikus kockázat, a helyszín geológiájának ismerete és a szeizmikus tervezés nagy jelentőségű egy atomerőmű biztonsága szempontjából. Ezért Ausztria jelentős figyelmet szentel a kérdésnek évek óta. Részt vettünk Paks II határon átnyúló környezeti hatásvizsgálati eljárásában is és közelről követjük a létesítmény engedélyezési eljárását, és alaposan vizsgáljuk a vonatkozó dokumentációkat. Mindezek miatt, már sok évvel ezelőtt kezdeményeztünk egy projektet, amelyben műszaki szakértők megvizsgálták és értékelték az összes nyilvánosan elérhető kutatás és publikáció eredményeit a helyszín szeizmikus tulajdonságairól. Ennek eredményeként készítettünk egy átfogó tanulmányt, amelyet a téma érzékenységére való tekintettel nemzetközi peer review-nak vetettünk alá. Ezt követően továbbítottuk a tanulmányt az OAH-nak és részletes egyeztetést kértünk e rendkívül fontos téma kapcsán. Ennek keretében két műszaki szakértői workshopot és egy helyszíni bejárást tartottunk a bilaterális megállapodás részeként. Ezeken a találkozókon az osztrák és nemzetközi szakértők aggodalmukat fejezték ki és kérdéseket tettek fel a magyar félnek. A mi álláspontunk szerint a földtani kutatási jelentésekben és a Telephely Biztonsági Jelentésben szereplő geológiai és geofizikai adatok nem elégségesek ahhoz, hogy megbízhatóan ki lehessen zárni a felszínen maradandó elmozdulás lehetőségét a telephelyen. Ugyanakkor a magyar fél még mindig más állásponton van. Továbbra is feltételezzük azonban, hogy a magyar fél komolyan veszi az aggodalmainkat és továbbra is szoros kapcsolatban maradunk az illetékes hatóságokkal. A magyar hatóságok több alkalommal is felajánlották, hogy az osztrák szakértőknek lehetőségük lesz az építési terület megtekintésére, és élni fogunk a felajánlott lehetőséggel, ha a további talajkitermelési munkák megkezdődnek.”

Az OAH lapunknak küldött tájékoztatása szerint

„az osztrák-magyar bilaterális egyeztetés egy szakmai fórum, amely alapján az osztrák fél nem minősül ügyfélnek az OAH eljárásaiban. Az OAH az atomtörvény szerint a feladatai ellátása során csak a jogszabálynak van alárendelve. A feladatkörében nem utasítható, feladatát más szervektől elkülönülten, befolyásolástól mentesen látja el. Az OAH az eljárásaiban azt vizsgálja, hogy a kérelem a vonatkozó jogszabály(ok)ban foglalt követelményeknek megfelel-e. Az osztrák fél által megfogalmazott vélemény nem tartalmazott olyan új információt, vagy adatot, amely az OAH által lefolytatott eljárás eredményét megváltoztatta volna. Mindazonáltal az OAH a bilaterális egyeztetés keretén belül több alkalommal is szakértői fórumot biztosított a felmerült kérdések tisztázására, illetve a felvetett geotechnikai kérdések vizsgálatát a telephely kutatási programon túl a kapcsolódó engedélyezési eljárásokban és a teszteredmények kiértékelése során is folyamatosan végzi.”

Timár Gábor geofizikus, az MTA doktora, tanszékvezető egyetemi tanár szerint nem igazán létezik a kérdésről egységes szakmai álláspont, egyéni álláspontok vannak a szakértők körében. Véleménye szerint tulajdonképpen „a munkagödrön kívül is bármikor lehetne a nyugati, északi és keleti oldalon is háromméteres kutatóárkokat csinálni. Délen csak azért nem, mert ott vannak a meglévő atomerőművi blokkok, ezért azt a területet békén kellene hagyni. Épp elég kérdést vet fel az, hogy ennyire közel ilyen mély gödröt ásnak.”

Timár szerint azért lehetne jelentősége a kutatóárkolásnak, „mert akkor azok a talajmechanikai szakemberek, akik az alapozás méretezésében közreműködnek, tudnák, hogy hol van – ha van egyáltalán – olyan vonal, amelynek a két oldalán eltérő terhelhetőséggel kell számolni, vagy legalábbis ezt érdemes vizsgálni akkor, amikor a mostani gödör helyére építik az alaplemezt majd valamikor.”

Nyolc év csúszás, és még az avarok is beleszólhatnak

Perger András nagyjából nyolc évnyire teszi a projekt csúszását az alapján, hogy a Roszatom képviselője 2025 elejére teszi az erőmű építésének konkrét megkezdését, azaz az ún. „első betonöntést”. „Persze az ilyen bejelentéseket érdemes kritikával kezelni: Paks II. ügyében sokszor hangzott el már, hogy majd jövőre már tényleg” – tette hozzá a Greenpeace munkatársa.

Tény, hogy a projekt kezdését még rengeteg tényező befolyásolhatja. Ahogy például az OAH határozata is tartalmazza, korábbi vizsgálatok szerint a telephely területén több azonosított régészeti lelőhely is található: bronzkori urnatemető, avar temető és egy őskori település is, vagyis régészeti emlékanyag előkerülésével is számolni kell.

Perger András szerint valószínűleg nagy lélektani nyomás alatt állhat a magyar hatóság:

„Gyanítom, hogy az Európai Bizottság, az uniós országok nukleáris szabályozó hatóságai is árgus szemekkel követik, hogyan jár el az OAH Paks II. kérdésében, hiszen az orosz fél még sosem engedélyeztetett uniós országban reaktort. Amíg a finneknél folyt az ugyancsak a Roszatom által építeni tervezett hanhikivi atomerőmű engedélyezése, az kényelmes helyzetet teremtett az OAH-nak: ha a finnek engedélyezték volna, valószínűleg egyszerűbb dolguk lenne most. A finnek azonban kiszálltak a projektből az ukrán háború elkezdése után (azonban már korábban is rengeteg kifogásuk volt az oroszok által benyújtott dokumentumok minősége és egyéb hiányosságok miatt), így a helyzet óriásit változott az OAH számára.”

Kérésünk teljesítése veszélyeztetné a közbiztonságot

Korábban a geológiai kockázatok kapcsán felmerült az a megoldási lehetőség, hogy valamennyivel arrébb kellene tervezni a telephelyet, azonban az OAH kérdésünkre azt közölte, hogy a hozzájuk benyújtott tervek alapján nem változott a blokkok elhelyezése.

Mivel nem találtuk meg, milyen tervdokumentáció lett benyújtva az OAH-nak, ezért közérdekű adatkérésben kértük ki a dokumentumokat mindkét érintett szereplőtől. A Paks II Atomerőmű Zrt. azonban nem is válaszolt közérdekű adatkérésünkre az előírt határidőn belül, az OAH pedig explicit módon megtagadta az adatok kiadását. Indoklásuk szerint „a tervdokumentáció nyilvánosságra hozatalával megvalósulna a közbiztonság sérelme, illetőleg annak veszélyeztetése”.

Vagyis az OAH szerint tulajdonképpen az szolgálja a köz érdekét, hogy a dokumentumokat elzárják a nyilvánosság elől. A rendelkezésre álló információk szerint azonban álláspontunk szerint a kért dokumentumoknak legalább egy része megismerhető lenne, ezért adatigényléses pert indítunk az OAH ellen.


Megszüntetik a céget, ami luxusházat vett, adott ki, majd adott el Varga Mihálynak

ingatlan, vagyonosodás, átláthatóság, klientúra, felszámolás

Úgy tűnik, tényleg csak azért jött létre a Gyenes Resort Kft. 2019-ben, hogy megvegyenek egy balatoni luxusingatlant, majd potom pénzért kiadják azt Varga Mihály pénzügyminiszter családjának. Ugyanis miután a legalább 169 millió forintot érő nyaralót Vargáék megvették tőlük, le is húzták a rólót.

2022 februárjában írtuk meg, hogy a pénzügyminiszter havi 150 ezer forintért bérel egy 200 négyzetméteres, kertes, medencés luxusházat a Balatonon. Az ingatlan akkor még a Gyenes Resort Kft. tulajdonában állt, amit egy Horváth László tiszteletbeli kazah konzul érdekeltségébe tartozó vállalkozás alapított 2019-ben. A kft. tulajdonosa a Zele-Invest Ingatlanforgalmazó és -befektető Kft. volt, amely nagyjából akkor vette át a céget, amikor Varga kibérelte a villát a családjával.

A cég 2020-as évről szóló beszámolójában a tárgyi eszközöknél Ingatlanok címszó alatt egy 169 millió forintos összeg szerepelt, ami valószínűleg a ház árát takarta. A kft. bevétele 600 ezer forint volt, Varga Mihály pedig saját bevallása szerint nyár óta bérelte az ingatlant. Így arra következtettünk, hogy havonta 100 ezer forintot fizethet a miniszter a luxusvilláért.

Ez később Varga Mihály cáfolta: Facebook-oldalán közölte, hogy

havi 150 ezer forint a bérleti díj, ami szerinte megfelel a környék piaci árainak.

Csakhogy az általunk megkérdezett ingatlanos szakértők szerint ennyiért legfeljebb egy 3 szobás lakást lehet tartósan bérelni a Balatonnál. Az ingatlanos oldalakon pedig nem találtunk hasonló paraméterekkel rendelkező villát havi 500 ezer forint alatt ezen a felkapott környéken. Sőt. Még jobban feltérképezve a balatoni ingatlanok árait arra jutottunk, hogy még egy hétre is nagyon kedvező lenne a miniszter által fizetett havidíj.

A Varga család aztán nem sokkal később úgy döntött, megveszik a nyaralót – ez a miniszter vagyonnyilatkozatából derült ki. Hogy milyen áron sikerült hozzájutniuk az ingatlanhoz, azt akkor még nem lehetett tudni, de a Gyenes Resort Kft. 2022-es pénzügyi beszámolójából kiderült egy becsült ár. A kft. ugyanis 169 millió forintért vált meg egyetlen ingatlanától, továbbá 22 millióért egyéb berendezéseitől.

Vagyis Vargáék háza legalább 169 millió forintba került.

Más vagyontárgya és – a bérleti díjon kívül – egyéb bevétele nem volt a cégnek. Pedig amikor első cikkünk írásakor megkerestük a céget, Zele Sándor ügyvezető lapunknak azt írta, a cégcsoportjuk közel harminc éve foglalkozik ingatlanok fejlesztésével, működtetésével és forgalmazásával, az ország számos helyén jelen vannak, valamint további fejlesztéseket terveznek.

Öt év után megszüntetik a céget

A cégadatbázisban található információk szerint azonban a Gyenes Resort már biztosan nem lesz az aranytojást tojó tyúk. A kft. ugyanis tavaly év végén végelszámolás alá került, gyenesdiási fióktelepük pedig bezárt.

A társaságnak 2023-ban már egyáltalán nem volt bevétele, csak 110 ezer forintos vesztesége. Így nem csoda, hogy a tulajdonos inkább „bezárta a boltot”.

Mivel a cégnek a pénzügyi beszámolók alapján öt éven keresztül csak egy ingatlana és annyi bevétele volt, amennyit a Varga család bérleti díj fejében fizetett nekik, majd miután a házat eladták, a cég meg is szűnik, nehéz nem azt hinni, hogy a társasággal csupán a pénzügyminiszter ingatlanbizniszét próbálták elfedni.


Győzikével és Nagy Feróval hirdeti magát a pulzáló mágnesterápiával házaló cég

Bódi Bence Hunor
Ökrösi Levente
Nagy Dávid
Gáspár Győző
Nagy Ferenc

csalás, egészségügy, klientúra, infografika

Győzike és Nagy Feró a reklámarcai egy cégnek, amely többek között orvosi szempontból használhatatlan termékeket árul nyugdíjasoknak. A közérzetjavítónak hirdetett termékekkel házaló, állapotfelmérést kínáló cégek hátterében feltűnik a motivációs trénernek állt Bódi Bence is, aki testvéreivel együtt vallotta be nemrég, milyen dolgokat csináltak korábban: „nyugdíjasoknak adtunk el minden szart”. Az Átlátszónak nyilatkozók szerint a módszer lényege, hogy a pár ezer forintos állapotfelmérés után súlyos betegséggel ijesztik meg az időseket, hogy aztán egy több százezer forintos termék megvásárlására beszéljék rá őket.

A 78 éves László Facebook-hirdetésben látott egy hatezer forintért hirdetett állapotfelmérést a nyár folyamán, egy vidéki nagyvárosban. A vizsgálat előtt részletesen kifaggatták az egészségi állapotához nem kapcsolódó témákról is, rákérdeztek a jövedelmére, és arra is, hogy hol dolgozik, hol lakik, majd egy fejhallgatószerű eszközt tettek a fejére. A nagyjából 10 perces vizsgálat után közölték vele egy különféle színekkel jelölt papír alapján, hogy nagy baj van a szívével – ám tudnak segíteni, erre a problémára van egy eszközük, amit közel 400 ezer forintért meg tud vásárolni.

„Meg is ijedtem, soha nem jártam orvosnál, és hirtelen ennyire padlóra került az egészségem” – fejtette ki az Átlátszónak László. Mivel nem volt nála ennyi pénz, 50 ezer forintos foglaló kifizetése után abban állapodott meg a céggel, hogy a fennmaradó összeget másnap viszi be. Később már inkább elállt volna a vásárlástól, de ebbe eleinte nem akartak belemenni. Végül, miután felmutatta sajtóigazolványát, mégis visszakapta a pénzt. Mint mondja, így ő még „olcsón megúszta”, hiszen csak a vizsgálat díját bukta el.

Az állapotfelmérés előtti nyilatkozat „biorezonancia állapotfelmérést”, és „meridim acugraph állapotfelmérést” jelöl a szolgáltatások között, a nyugtán a Magyar Állapotfelmérő Centrum Kft. neve szerepel. A termék, amit Lászlónak ajánlottak, egy bizonyos »BNM LED«, azaz egy fényterápiás lámpa, amit a megbízott kereskedőként eljáró VitalityRose International Kft.-től tudott volna megvásárolni. Azt azonban nem győzik hangsúlyozni, hogy a termék „gyógyhatást nem tud biztosítani, hiszen ezt nem támasztják alá klinikai tesztek”. László elmondása szerint ezt ott helyben is közölték vele, ám mivel a vizsgálatot egy fehér köpenyben lévő személy végezte, akinél orvosi táska is volt, első ijedtségében hitt neki. Azóta járt kardiológusnál, aki megnyugtatta: komoly baja egyáltalán nincs.

Egy, az Átlátszónak nyilatkozó egészségügyi szakember az állapotfelmérés eredménye láttán elmondta, a kardiológia területén meglehetősen tájékozott, de soha nem hallott a papíron szereplő NLS-mérésről.

Bár a képen valóban a szív- és érrendszer látható, ez alapján elmondása szerint betegségeket „nem szerencsés, és nem is lehet diagnosztizálni”.

Továbbá meglátása szerint nem valószínű, hogy alkalmas szívbetegségek kimutatására egy olyan eszköz, amely fejhallgatóként kerül a fejre. Hozzátette azt is, hogy amennyiben valaki úgy érzi, valami nincs rendben az egészségével – vagy esetleg egy hasonló állapotfelmérésen találkozik azzal, hogy komoly egészségügyi problémákról számolnak be neki – mindenképp érdemes felkeresnie egy szakorvost.

A közérzetjavító termékeket árusító, elsősorban nyugdíjasokra specializálódott biznisz régóta virágzik Magyarországon. A módszer lényege, hogy különböző cégek jellemzően időseket, nyugdíjasokat ingyenes (újabban pár ezer forintba kerülő) egészségügyi állapotfelmérésre invitálnak, majd aztán a sok esetben valamilyen komoly bajt kimutató „eredmény” fényében különféle „közérzetjavító, egészségmegőrző, wellness” termékeket kínálnak nekik megvásárlásra, gyakran igen borsos áron.

„Orvosi diagnózist nem helyettesítő” állapotfelmérés

A László által bemutatott számlán szereplő Magyar Állapotfelmérő Centrum nevére rákeresve hamar az Alternativeshop oldalán találja magát az ember, ami az oldal szerint a partner üzletekben az egyéb humán egészségügyi szolgáltatások elvégzéséért felel.

Az Alternativeshop saját bevallása szerint tudást és akár megoldást akar adni a magyar embereknek, „a boldogabb és jobb közérzet megteremtéséhez”. Ennek érdekében úgynevezett közérzetjavító tanácsadó munkatársak „wellness, szépségipari és orvostechnikai és gyógyászati eszközök megoldásaival” segíthetnek. Lehet jelentkezni többek között „MORA Biorezonenciás Tesztmérésre”, illetve „Pulzushullám Tesztmérésre” is – egy román nyelvű űrlap kitöltésével.

Győzike és Nagy Feró is reklámarc

Emellett különféle pulzusos mágnesterápia készülékek is láthatók a honlapon, ezek áráról azonban nem találni információt. A termékekről egy másik oldalon, a biomag.hu-n egy kapcsolatfelvételi űrlap kitöltésével lehet érdeklődni, de ehhez nemcsak nevet és email-címet, hanem telefonszámot és pontos lakcímet is meg kell adni.

A honlap szerint az Alternatív kizárólagos forgalmazója a Biomag, Alternative, ProRelax, BNM-termékeknek, és a jelek szerint fontos számukra a reklám is. Az alternativeshop honlapján a »Partnereink« menüpontban szerepel ugyanis két, kormányzati körökben igen kedvelt celeb, Nagy Feró és Győzike.

Mint írják, Nagy Feró énekes, a Beatrice egykori frontembere 2023. május 1.-től 2024. május 1-ig, Gáspár Győző pedig 2023. július 1-től 2024. július 1-ig a „Biomag, Alternative, Balance, ProRelax márkák Magyarországi reklámarca”.

Az oldal azonban nem vállal felelősséget a termékek mechanizmusáért, és azt sem állítja, hogy bármelyik alkalmas lenne az állapotfelmérésen feltárt betegség kezelésére. Épp ellenkezőleg, mint írják: „Nem célunk gyógyítani, így nem is fogunk. A mi célunk, hogy a vitalitásán és közérzetén tudjunk maximálisan segíteni, ez a mi hitvallásunk!”

A weboldal szerint ugyanakkor új szintre emelték szolgáltatásaikat:

„Partner üzletek üzemeltetői újragondolták az állapotfelmérés lehetőségét, ez idáig orvosi diagnózist nem helyettesítő teszt mérést végeztek, de 2023 első negyedévtől egyéb humán egészségügyi szolgáltatás keretein belül végzik az állapotfelmérést, amit felsőfokú egészségügyi végzettségű szakember fog elemezni és értékelni a teszten látható eredmények alapján, ezzel új szintre emelve a szolgáltatást (ami ezek után sem állít fel diagnózist).”

Vagyis ez egy humán egészségügyi szolgáltatást végző cég állapotfelmérése, amelyet elvileg egy egészségügyi végzettségű szakember végez, mégsem számít diagnózisnak. Továbbá a termékek, amelyeket az állapotfelmérés által feltárt betegségre ajánlanak, többek között például egy terápiás matrac vagy pulzusos mágnesterápiás készülékek.

Láthatólag a jogi problémákra is igyekeztek felkészülni: az alternativeshop.hu-n a »Partnereink« menüpontban Győzikét és Nagy Ferót jócskán megelőzve, első helyen szerepel a Kertész és Társai Ügyvédi Iroda, ami a két celebhez hasonlóan szintén köthető a Fideszhez. Az iroda névadója dr. Kertész József Tamás, akit évek óta Mészáros Lőrinc ügyvédjének hívnak, mert 2018-ban az osztrák közszolgálati csatornával, az ORF-el szemben képviselte a miniszterelnök barátját, azóta pedig cégjogi ügyekben képviseli a Mészáros-birodalom tagjait.

Ráadásul Kertész József Tamás 2020 óta az egyik legnagyobb hatalmú ember a magyar médiában — legalábbis papíron –, akkor ugyanis a nevére került a Media Fundamentum Nonprofit Zrt. 100 százalékos tulajdonrésze, s ezzel a cég birtokában lévő Közép-Európai Sajtó és Média Alapítvány (KESMA), amely a kormánypárti médiatermékeket fogja össze.

A cég szerint odafigyelnek a precíz tájékoztatásra

Kerestük az Alternativeshopot, valamint a Magyar Állapotfelmérő Centrumot is, ám cikkünk megjelenésééig csak az utóbbitól érkezett válasz kérdéseinkre. Az ügyvezető több alkalommal hangsúlyozta: sem az Alternativeshopot üzemeltető cég, sem ők nem szeretnék, ha a cég jelenlegi és korábbi ügyvezetői beazonosítható formában szerepeljenek a cikkben, egy negatív hangvételű cikk ugyanis anyagi és erkölcsi károkat okozna számukra.

Levelében elmondta, a tesztmérés változó időtartamú, 10-30 perc közötti. Az állapotfelmérés során használt, „más gazdasági társaságtól beszerzett” készülékeik tulajdonsága, hogy saját programjukon keresztül értékelik ki a teszteredményeket, ezeket ismertetik az állapotfelmérésre érkezőkkel, szükség esetén pedig a megfelelő orvosi ellátás felé irányítják ügyfeleiket. A cég ügyvezetője kiemelte, hogy ők nem diagnosztizálnak, tevékenységük csak kiegészítheti a meglévő orvosi kezelést. Az Állapotfelmérő Centrum ügyvezetője hozzátette, cégük nagyon odafigyel a precíz tájékoztatásra és a hatályos jogszabályok betartására, így mindent megtesznek, hogy a félreértéseket elkerüljék a teszt eredményeinek értelmezésére, az állapotfelmérésre vonatkozóan.

Hozzátette azt is, hogy az állapotfelmérést követően nem ők értékesítik a termékeket, ők kizárólag egészségügyi szolgáltatást biztosítanak, amely díj ellenében vehető igénybe. Azonban mivel más gazdasági társaság is bérel üzlethelyiséget az épületen belül,

„az épület belső területére érkező személyeknek lehetősége adódik azon társaság működésével, termékeivel megismerkednie.”

Bódiék vallomása: „nyugdíjasoknak adtunk el minden szart”

A hasonló módszerekkel dolgozó, nyugdíjasokra specializálódott állapotfelmérő, közérzetjavító cégek több alkalommal is szerepeltek már a hírekben. Az egyik ilyen vállalkozás pár évvel ezelőtt Prestige névre hallgató üzletet tartott fent Budapesten. Egy nyugdíjas nő négy éve a HírTV Panaszkönyv című műsorában mesélte el történetét a Lónyay utca 18/A alatt működő üzlettel kapcsolatban.

Tavaly pedig a bulvársajtó cikkezett sokat a motivációs előadóként ismertté vált Bódi testvérekről a téma kapcsán, akik 2022 novemberében egy videóban tárták fel múltjuk „kétes pillanatait”. Az adásban Bódi Bence így fogalmazott: „értékesítettünk olyan dolgokat, amiket nem biztos, hogy ma már értékesítenék”. Később hozzátette, hogy lényegében „nyugdíjasoknak adtunk el minden szart”.

A Bódi-tesók Facebook-oldalán szerepel egy 2021-es videó is „Nyugdíjasok átb@szása???🤬🤬” címmel, ahol Bódi Bence az ellenük már korábban is felmerült vádakat igyekszik eloszlatni. „Hogy nyugdíjasokat basztunk volna át? Én úgy gondolom, hogy ez erős. Hogy erkölcsösen viselkedtünk-e minden helyzetben? Úgy gondolom, hogy nem” – vázolja a motivációs tréner.

Bódi Bence az Opten cégadatbázisa szerint 2014 és 2015 szeptembere között az azóta már felszámolás alatt álló SPS Medical Product Kft. ügyvezetőjeként tevékenykedett. Ez két szempontból érdekes: a Lónyay utcai, a sajtóban pár éve emlegetett Prestige üzletet működtető céget (mai nevén SZEN-VI Group Kft.) 2014 szeptemberétől 2015 májusáig hasonlóan, SPS Doctors Holding Kft-nek hívták, utána pedig 2017-ig Standardps Europe Holding Kft.-ként futott. Másrészt a cég telephelye egyezik az adott időszakban a Prestige üzletet működtető cég egyik telephelyével: ez a Thököly út 18. szám alatti, 1. emeleti ingatlan.

De létezik még egy vállalkozás, amelynek itt volt a telephelye: az akkor Premium Medical Group Kft.-nek hívott, jelenleg Magyarország Property Invest Kft. nevet viselő vállalkozás. A korábban már bemutatott Alternativeshop honlapján olvasható, hogy partnerüzleteik főbérlői közé tartozik ez a cég (Bódi Bence 2015-2018 között volt az ügyvezetője, őt egy bizonyos Ökrösi Levente követte, egészen 2022 augusztusáig, azóta Nagy Dávidhoz tartozik), illetve a Hungary Property Invest Kft., amelynek ügyvezetője jelenleg szintén Nagy Dávid, korábban pedig közel fél évig Ökrösi Levente volt. Ennek a két cégnek ráadásul a székhelye megegyezik az Alternativeshopot üzemeltető cégekével.

Ökrösi 2023 december közepéig emellett az ügyvezetője volt annak a Magyar Állapotfelmérő Centrum Kft.-nek is, amely partnercégként „egyéb egészségügyi szolgáltatásokat” végez az Alternativeshop-ot üzemeltető cégnek. 2013-tól 2023 októberig a korábban Prestige-t üzemeltető cégnek (mai nevén SZEN-VI Group Kft.) is a vezetője volt.

Ökrösi Leventéről emellett érdemes tudni azt is, hogy tavaly nyáron sok új barátra tett szert kormányközeli körökből: közösségi oldala szerint – ahogy a Válasz Online írta októberi cikkében – előszeretettel pózol prominens fideszes politikusokkal, mint például Orbán Viktor miniszterelnökkel, Deutsch Tamással, Németh Szilárddal vagy Rogán Antallal, de részt vett a Tranzit-fesztiválon, és Győzikével is szerepelt közös képen.

Jól fut a közérzetjavító cégek szekere

A 2014 és 2023 között Ökrösi Levente tulajdonában lévő és a Prestige-t üzemeltető, jelenleg SZEN-VI Group Kft. néven futó váci cégnek a 2022-es bevétele 575 millió forint volt, amelyből 32 milliót nyereségként könyvelhettek el. Ez az elmúlt évek adatai alapján a legmagasabb adózott eredményüket jelenti, 2018 óta ugyanis a cég éves nettó árbevétele 190-590 millió között volt, a profitja pedig 5 és 21 millió között mozgott.

Hasonlóan jövedelmezően alakult az elmúlt pár év a szintén Vácra bejegyzett SZEN-VI Management Kft. számára is, amelynek Ökrösi szintén elég sokáig, 2015 és 2023-ig volt a tulajdonosa. Itt a 2022-es bevétel 840 millió forint, míg a profit 7,7 millió volt.

Az Alternativeshop a honlap szerint három céghez köthető, ezek az Alternative Hungary Kft., az Alternative International Kft., illetve egy román cég, az Alternative International Holding S.R.L. Sajnos azt egyelőre nem tudjuk, mennyi plusz bevételt hozott nekik Győzike és Nagy Feró, mivel a 2023-as beszámolók csak később lesznek nyilvánosak.

Mindenesetre a magyar kultúra két prominens figurája nélkül is egész jól elvoltak a cégek: az Alternative Hungary Kft.-nek 2022-ben közel 246 millió forint volt volt a nettó árbevétele, az adózott eredménye pedig 10,6 millió. 2018 óta a bevétel jellemzően 170-375 millió, a profit pedig 3-20 millió között alakult. Az Alternativeshophoz kötődő másik cég, az Alternative International Kft. ehhez képest elég friss, mindössze 2022 augusztusa óta létezik. Ezt az évet 15,6 milliós nettó árbevétellel és 2,7 milliós profittal zárta.

Az Opten adatai szerint a szintén 2022 augusztusában alapított Magyar Állapotfelmérő Centrumnak abban az évben nem volt bevétele, és 8,4 milliós veszteséget produkált.

Cikksorozatunk következő részében összefoglaljuk, hogy a hatóságok milyen, hasonló elven működő termékekkel foglalkoztak az elmúlt években, és hányszor büntettek meg ilyenekkel foglalkozó cégeket. Továbbá bemutatjuk egy ferencvárosi férfi történetét, akivel többek között egy közérzetjavító cég munkatársai pereskednek, mert figyelmeztette az üzlet vevőit a veszélyekre a termékek kapcsán.

Kiss Soma – Szopkó Zita

Címlapkép: Átlátszó-montázs. Cégháló: Szabó Krisztián.

Közép - Európai Sajtó és Média Alapítvány

Alternative International Holding S. R. L


Az Átlátszónak nem adhatott interjút Jozef Roháč, a börtönben írt könyve viszont megjelenhetett

Vajda Zoltán
Jámbor András
Sepsi Tibor
Barak Dávid

Abszurd indokokkal tiltotta meg a Büntetés-végrehajtás Országos Parancsnoksága (BVOP), hogy az Aranykéz utcai robbantás, illetve a Fenyő-gyilkosság miatt életfogytiglani büntetését töltő Jozef Roháč interjút adhasson az Átlátszónak. Úgy tűnik, kifejezetten portálunkat akarja a börtönparancsnokság távol tartani az elítélttől, mivel korábban két újságíró is csinálhatott vele interjút, nem sokkal az Átlátszó újságírójának elutasított interjúkérelme után pedig Roháč által írt, az életéről szóló könyv jelent meg Szlovákiában.

Bár a BVOP nem válaszolt az erre vonatkozó kérdésünkre, de a körülményekből az valószínűsíthető, hogy a börtönparancsnokság tudott a könyv létezéséről, s engedélyezte is annak megjelenését. Megkérdeztük az ügyről az Átlátszó ügyvédjét, valamint Jozef Roháč jogi képviselőjét. Továbbá egy szlovákiai magyar újságíró közreműködésével azt is bemutatjuk, miről szól a könyv.

A félbeszakított Portik-interjú után a legfőbb ügyésznek Vajda Zoltán MSZP-s honatya által feltett tavalyi parlamenti kérdés, s annak megválaszolása után Polt Péter az újév első napjaiban Jámbor András Imre ellenzéki képviselő (Párbeszéd) „Miért félnek attól, hogy interjú készül Jozef Roháčcsal és Portik Tamással?” című kérdésére volt kénytelen válaszolni. Igaz, a legfőbb ügyészi felelettől nem lettünk okosabbak.

„Miközben a magyar televízió Kékfény című műsorában rendre megszólalnak emberölés miatt börtönbüntetésüket töltő elkövetők, Jozef Roháč és Portik Tamás, az elmúlt évtizedek legsúlyosabb politikai érintettségű bűncselekményeinek rács mögött ülő elítéltjei valamiért nem nyilatkozhatnak a szélesebb nyilvánosság számára” – tette szóvá az ellenzéki politikus.

Amelyre Polt Péter érdemi válasz helyett így reagált:

„A szabadságvesztés végrehajtása alatt az elítélt véleménynyilvánítási szabadsága a büntetések, az intézkedések, egyes kényszerintézkedések és a szabálysértési elzárás végrehajtásáról szóló 2013. évi CCXL. törvényben meghatározott korlátozásoknak megfelelően gyakorolható. Az elítélt nyilatkozattételének, továbbá nyilatkozata közzétételének engedélyezéséről vagy megtagadásáról a büntetés-végrehajtás országos parancsnoka dönt. A megtagadó határozat ellen az elítélt és a védője (fiatalkorú elítélt esetében a törvényes képviselője is) felülvizsgálati kérelmet nyújthat be, amelynek elbírálása a bíróság hatáskörébe tartozik.”

Ha már nem csinálhattunk interjút, és az sem derült ki, valójában mi a tiltás oka, próbáltunk a Roháč-könyv megjelenésének hátterére fényt deríteni, illetve annak tartalmát bemutatni. Arra voltunk kíváncsiak, a Büntetés-végrehajtás Országos Parancsnoksága tudott-e a könyv írásáról, engedélyezte, illetve jóváhagyta-e annak megjelenését?

A BVOP a kérdésünkre nem válaszolt – akkor sem, mikor ismételten feltettük azt. A kérdéshez kapcsolódva érdeklődtünk arról is: börtönben ülő elítélt, fogvatartott által írt, s könyvkiadó cég által megjelentetett könyv megjelenéséhez kell-e olyanfajta vagy ahhoz hasonló, a Büntetés-végrehajtás Országos Parancsnoksága által elbírált, illetve kiadott engedély, ami az újságírók által a fogvatartottakkal készített interjúhoz szükséges? Csakhogy válasz nem jött, így megkerestünk egy jogászt is a témában.

„A 2013. évi CCXL. törvény a büntetések, az intézkedések, egyes kényszerintézkedések és a szabálysértési elzárás végrehajtásáról 124. paragrafusa a sajtónak adott, illetve az újságban, tévében, rádióban vagy az az interneten közzétett nyilatkozatra vonatkozik. A 125. paragrafus viszont külön szabály, ami nem említi a médiát, úgyhogy abba beleérti a gyakorlat a könyv formában való közzétételt is. Ez egyébként összhangban van azzal, hogy a törvény egy másik szabálya, a 120. paragrafus az elítélt véleményének nyilvános kifejtését általában is korlátozhatóvá teszi többek közt bűncselekmény megakadályozása, a büntetés-végrehajtási intézet rendjének védelme, vagy az elítéltnek a bűncselekményével összefüggő vagyonszerzése megakadályozása érdekében is.

Az elítélt – hozzájárulásával készített – nyilatkozattételét tartalmazó írás, kép-, hangfelvétel (a továbbiakban: közlésre szánt anyag) közzétételéhez az országos parancsnok engedélye szükséges” – szól a törvény 125. paragrafusa. Ennek alapján tehát az a helyzet, hogy Jozef Roháč nyilatkozataiból szabadon írható könyv, illetve ő is írhat ilyen művet, de a magyarországi közzétételéhez ugyanúgy kell a Büntetés-végrehajtás Országos Parancsnokságának engedélye, mint az interjúhoz, és a közzététel megtagadása esetén ugyanolyan jogorvoslat van, mint a sajtónyilatkozatnál” – mondta el Sepsi Tibor ügyvéd, az Átlátszó jogi képviselője.

Arra a kérdésünkre, hogy ha a kötet Szlovákiában, szlovák nyelven megjelenhet, akkor a BVOP részéről van-e akadálya a magyarországi megjelenésnek, a magyar nyelvű kiadásnak, tehát hozzájárulnak-e ahhoz, hogy a könyv a magyar olvasókhoz is eljuthasson, a BVOP így válaszolt:

„Más, megjelent forrásból történő idézethez, tartalomátvételhez nincsen szükség a büntetés-végrehajtási szervezet engedélyére vagy hozzájárulására. Javasoljuk, hogy ezzel a kérdésével forduljon a forrásként felhasználni kívánt média-tartalom szolgáltató képviselőjéhez.”

Mi azonban nem vártuk meg a hazai fordítást. Bűnügyi témákban járatos helyi újságíró segítségével jártuk körül a művet és hátterét. Barak Dávid, a szlovákiai Paraméter.sk főszerkesztője már meg is rendelte a könyvet. „A mű fülszövegében azt írják, hogy Magyarországon ez a könyv a hatályos törvények alapján nem jelenhetne meg” – szúrt szemet neki azonnal a mondat. „Szlovákiában nincs ilyen akadály, például Mikuláš Černák, a Roháč-hoz hasonlóan szintén életfogytiglanra ítélt egykori szlovák “keresztapa” is írt könyvet, ami gond nélkül megjelent” – fogalmaz Barak Dávid.

A könyvről a Plus7 Dní szlovák újságban megjelent cikkből a mű születésének körülményei is kiderülnek.

„Roháč a nyilatkozatában egyértelművé teszi: a magyar büntetés-végrehajtás tudott a könyv írásáról, sőt: ellenőrizte is a szöveget. Roháč arra panaszkodik, hogy a mű teljes egészében kézírással jött létre, mivel a BVOP sem laptopot, sem írógépet nem engedélyezett a számára. Tanácstalanul kérdezi: hogy győzzem meg őket arról hogy ezek az eszközök nem jelentenek veszélyt, és nem is szórakozásra használom őket? Roháč hangsúlyozta: ő csak egy internet-kapcsolat nélküli eszközt szeretett volna, ami kizárólag szövegek gépelésére használna. Tehát nem tartja magát veszélyesnek, ám az idézett újság egy másik cikkében megszólaltatnak egy, a személyiségét elemző grafológust, aki szerint Roháč egoista, a kiegyensúlyozottsága pedig csak álca, valójában kiszámíthatatlan. A kérdésre, hogy miért írta meg ezt a könyvet, úgy felelt: fontosnak tartom hogy megismerjék ezt a szemszöget is” – említi a művel kapcsolatban Paraméter.sk főszerkesztője.

Az újságíró elmondta: a Roháč művét gondozó Colombus kiadó jelentette meg L’ubomir Feldek költő köteteit is. „Feldek jól ismeri Rohácot. Ismeretségük még Roháč rendszerváltás előtti börtönévei idejére nyúlik vissza. Feldek 1989 decemberében, a pártállami Csehszlovákia időszakában alakult a Nyilvánosság az Erőszak Ellen (Verejnosť proti násiliu – VPN) civil emberjogi szervezet képviseletében látogatta meg őt a leopoldovi börtönben, ahol Roháč egy csehszlovák kommunista politikus, Imrich Hatiar egészségügyi miniszterhelyettes 1985-ös elrablásáért töltötte büntetését” – tette hozzá. (Feldek a Magyarországon életfogytiglanra ítélt Roháč bírósági tárgyalásán is megjelent 2015-ben.)

„A könyv egyrészt nehezen áttekinthető, mert se tartalomjegyzék, se fejezetcímek nincsenek benne, ugyanakkor valóban egy szinte irodalmi minőségű szöveg” – mondta Barak Dávid. „Roháč egyes szám harmadik személyben beszél könyve főhőséről, aki Rebel néven jelenik meg a műben, amelyet szerző háromkötetesre tervez. Ez a főszereplő regényalak nyilvánvalóan maga Jozef Roháč A további szereplők egy része pedig alvilági becenevén van benne a könyvben.

A műben első ránézésre is akad olyan állítás, mely jó eséllyel hoax, illetve önfelmentés. Ilyen például az, hogy Róbert Remiášt nem akarták megölni, a robbantás csak figyelmeztetés lett volna. E verzió szerint azért halt meg Remiáš, mert nem tudták, hogy az autója gázüzemű, így a robbanás nagyobbra sikerült, mint tervezték” – mondja a könyv eme részéről a szlovákiai magyar újságíró.

A korábban rendőrként dolgozó Róbert Remiášt 1996. április 29-én Pozsonyban azért ölték meg, mert kapcsolatban állt Oskar Fegyveressel, aki Vladimír Mečiar miniszterelnöksége idején, 1995. augusztus 31-én mint a szlovák titkosszolgálat, a SIS ügynöke részt vett az akkori köztársasági elnök fiának, ifjabb Michal Kováč-nak az elrablásában, de utána egy vallomásban mind a köztársasági elnöknek, mint a rendőrségnek feltárta a SIS-nek az ügyben játszott szerepét.

Azokban az években éles konfliktus volt a szlovák államfő, Michal Kováč és a kormány élén álló Vladimír Mečiar között. Oskar Fegyveres ezután többek között Magyarországon is bujkált, ahol Remiáš tartotta vele a kapcsolatot. Jozef Roháčot és Imrich Oláhot gyanúsították a robbantással, de korábban Vladimír Mečiar, miután Michal Kováč mandátuma megszűnt, ideiglenes köztársasági elnökként amnesztiát hirdetett ki, mely az emberrablás és a robbantás gyanúsítottjaira (így Roháčra) is kiterjedt.

2017. április 5-én viszont a szlovák parlament eltörölte a mečiari amnesztiát. Felmerült, hogy Miroslav Sýkora, a korabeli szlovák alvilág egyik vezetője Ivan Lexa, a SIS akkori igazgatójának „megrendelésére” közreműködött a Remiáš-gyilkosság megszervezésében. De őt már nem lehetett kihallgatni: Sýkorát 1997. február 6-án a pozsonyi Holiday Inn szálloda előtt megölték.

Barak Dávid szerint a börtöninterjú Szlovákiában sem egyszerű műfaj.

„Ha személyesen akarsz újságíróként bemenni egy fogvatartotthoz, nemhogy kamerát, diktafont vagy más elektronikus rögzítőeszközt, de még golyóstollat vagy ceruzát sem vihetsz be magaddal. Innentől pedig az interjú nehezen kivitelezhető, hiszen maximum az emlékezetedre hagyatkozhatsz, de semmi bizonyítékod nem lesz rá, hogy az illető tényleg azt mondta, amit mondott. Ami egy sajtóper esetén komoly gond lehet. Igazából érdemi információhoz jutni egy börtönben ülő embertől a médiának papíralapú levelezés vagy videóbeszélgetés útján lehetséges csak.” – mondja el Barak Dávid.

„Szlovákiában elég szigorúan veszik, hogy nyomozati, illetve bírósági szakban a fogvatartott nem igazán nyilatkozhat. A jogerős ítélet után más a helyzet, például az életfogytiglanra ítélt korábbi maffiafőnök, Mikuláš Černák életéről már filmet is forgattak. A Sátor-bandához tartozó, két gyilkosságért (köztük a maffiafőnök, Sátor Lajos megöléséért) már jogerősen elítélt, 25 éves börtönbüntetését töltő Kádár Krisztián szintén könyvet ír az életéről, amelyet Tasnádi Péter fog kiadni Magyarországon. Némiképp vicces, hogy Szlovákiában börtönben ülő ember könyvét Magyarországon, magyar büntetés-végrehajtási intézetben lévő fogvatartottét pedig Szlovákiában adják ki” – mutat rá Barak Dávid.

Annak is igyekeztünk utánanézni, hogy jogi értelemben hogy történhetett a Roháč-könyv engedélyezése, kérdésünkre Sepsi Tibor válaszolt.

„Kifejezett szabály arra, ha nem másnak nyilatkozik a fogvatartott, hanem maga ír egy szerzői művet vagy valaki más, akire nem vonatkozik a fenti jogszabály, mert nem fogvatartott, ír a Roháčcsal folytatott kommunikáció alapján egy könyvet, nincs, mert ezek egyike sem nyilatkozat. Ugyanakkor a könyv fogvatartott általi írását, valamint annak kiadását szerintem a büntetés-végrehajtás engedélykötelesnek értékelné. Annyiban teoretikus a kérdés, hogy a szabályok egyedüli kötelezettje a fogvatartott, az ő kommunikációját korlátozzák a szabályok, tehát abban a pillanatban, hogy valami már kint van a börtönből (márpedig a külföldön már publikált könyv kint van), az említett törvény szankciórendszere már nem működik: így szerintem a külföldön megjelent könyv fordításával semmit nem tudna kezdeni a börtönparancsnokság” – tette hozzá Sepsi Tibor, aki strasbourgi Emberi Jogok Európai Bíróságán a Portik-interjú megszakításának, illetve betiltásának ügyében indult perben is képviseli az Átlátszót, illetve az interjút készítő újságírót.

A cikkíró rákérdezett a büntetés-végrehajtásnál, hogy amennyiben a könyvben foglaltak nyilvánosságra hozatala ellen a BVOP-nak nincs kifogása, akkor lehetséges volna-e, hogy interjút készíthessen, melyben Jozef Roháč a könyvének tartalmával kapcsolatos kérdésekre adhatna válaszokat?

„Álláspontunk nem változott abban a tekintetben, hogy a büntetés-végrehajtási szervezet nem támogatja a bűnözői életmódot népszerűsítő fogvatartotti nyilatkozatokat. Amennyiben konkrét fogvatartotti interjúkérelmet szeretne benyújtani, kérjük jelezze számunkra” – felelte a börtönparancsnokság Kommunikációs Főosztálya. Természetesen be fogunk adni egy új interjúkérelmet, hogy beszélgethessünk a könyv szerzőjével.

Jozef Roháč ügyvédjét, Dr. Fülöp Tamást is megkerestük az ügyben beadott parlamenti kérdéssel, a legfőbb ügyész válaszával, illetve Roháč könyvével kapcsolatban. Levelünkre azt felelte: „Az e-mailben rögzítettekkel kapcsolatosan nem kívánok nyilatkozni.”

Dr. Fülöp Tamás az Átlátszó megkeresésére korábban elmondta: ügyfele az interjú megtiltása miatt az Alkotmánybírósághoz kíván fordulni. „A bíróság határozatával szemben benyújtható alkotmányjogi panasz jogi hátterének kimunkálását megkezdtem, a feltételek fennállása esetén az elítélt fogvatartott az Alkotmánybíróság eljárását a bíróság határozatának kézbesítésétől számított 60 napon belül kezdeményezheti” – tette hozzá az ügyvéd.

Címlapkép: Jozef Rohác a két évtizeddel ezelőtti Aranykéz utcai robbantás, valamint a Fenyő- és a Cinóber-gyilkosság összevont büntetőperének tárgyalásán a Fővárosi Törvényszék tárgyalótermében 2016. március 31-én. MTI Fotó: Kovács Tamás

Büntetés - végrehajtás Országos Parancsnoksága

Büntetés - végrehajtás Országos Parancsnokságának


Döbbenetes összeg kerülhetett a Lánchíd-felújítás kivitelezőjétől a számlagyár-ügy kulcsfigurájának cégéhez

A-Híd Építő Zrt.
Sunstrike Hungary Kft.
ATV Zrt.

NAV
Budapesti Ügyvédi Kamara
Fővárosi Főügyészség

Két év alatt 1,4 milliárd forintnyi összeg mehetett a Lánchíd kivitelezőjétől, az A-HÍD Zrt-től a számlagyár-ügy gyanúsítottjának cégéhez. Az atv.hu úgy értesült: a gyanú szerint a beérkezett pénzből mintegy 900 millió forintnyi összeget jellemzően még beérkezésük napján továbbutalhatták a december elején őrizetbe vett Vig Mór ügyvédhez köthető magán-, illetve ügyvédi letéti számlákra, majd rövid időn belül készpénzben felvehették őket.

Korábban már az atv.hu is beszámolt róla, hogy a Jobbik főpolgármester-jelöltje, Brenner Koloman vizsgálóbizottság felállítását kezdeményezte a Lánchíd felújításával kapcsolatban. Brenner kezdeményezése azután született meg, hogy néhány hete a NAV házkutatást tartott a Lánchíd felújítását végző A-HÍD Építő Zrt-nél.

Van-e kapcsolat?

Az ügy hátteréhez hozzátartozhat, hogy az atv.hu értesülései és a szerkesztőségünkhöz emailben eljutott nyomozati dokumentum szerint a NAV vizsgálódik egy olyan ügyben, amelynek egyik érintettje az A-HÍD Zrt., a másik pedig a közelmúltban számlagyár működtetésének gyanújával őrizetbe vett Vig Mór ügyvéd, illetve az ő egyik érdekeltsége, a Sunstrike Hungary Kft.

Vig Mórt különösen nagy értékre elkövetett költségvetési csalás megalapozott gyanújával fogták el december elején. Az atv.hu úgy értesült: a NAV nyomozása során többek között azt vizsgálja, hogy az A-HÍD Zrt. számlájáról 2020. novembere és 2022. júliusa között átutaltak-e 1,4 milliárd forintot a Sunstrike Hungary Kft. számlájára, illetve a kft-től ezt követően továbbutaltak-e 900 millió forintot Vig Mór magánszámlájára, illetve ügyvédi letéti számlájára.

Rögtön továbbutalták?

Az atv.hu úgy értesült: a gyanú szerint a továbbutalások a Vig Mórhoz köthető számlákra jellemzően ugyanazokon a napokon történtek, mint amely napokon az A-HÍD Zrt-től a pénzek a Sunstrike Kft-hez érkeztek, az összegeket pedig rövid időn belül készpénzben felvették a számláról.

A 2023. februárjában indult nyomozás során az adóhatóság értesülésünk szerint azt is vizsgálja, hogy érkeztek-e utalások Vig ügyvédi letéti számlájára azt követően, hogy az ügyvédet a Kúria jogerősen 2022. januárjában bűncselekmény elkövetése miatt eltiltotta az ügyvédi hivatás gyakorlásától és ezt követően a Budapesti Ügyvédi Kamara törölte a kamarai nyilvántartásból.
Az atv.hu az ügyben a NAV-hoz és a Fővárosi Főügyészséghez fordult. A NAV azt közölte, hogy folyamatban lévő ügyről nem ad tájékoztatást. Amint az ügyészség is válaszol, frissítjük cikkünket.

Discalimer: A Sunstrike Hungary Kft. beszállítóként az ATV-nek is kárt okozott egy, a Sunstrike által leszállítani vállalt sorozat gyártása során végrehajtott szerződésszegéssel. Az ATV emiatt felszámolási eljárást kezdeményezett a Sunstrike-kal szemben és további információk rendelkezésre állása esetén egyéb jogi lépések megtételére is sor kerülhet az ügyben.


Reagált a Lánchíd kivitelezője

1,4 milliárd forintnyi összeg mehetett a Lánchíd kivitelezőjétől a számlagyár-ügy gyanúsítottjának cégéhez.

Két év alatt 1,4 milliárd forintnyi összeg mehetett a Lánchíd kivitelezőjétől, az A-HÍD Zrt-től a számlagyár-ügy gyanúsítottjának cégéhez – számolt be róla hétfőn az atv.hu.

Lapunk úgy értesült: a gyanú szerint a beérkezett pénzből mintegy 900 millió forintnyi összeget jellemzően még beérkezésük napján továbbutalhatták a december elején őrizetbe vett Vig Mór ügyvédhez köthető magán-, illetve ügyvédi letéti számlákra, majd rövid időn belül készpénzben felvehették őket. Most reagált az A-HÍD Zrt., a Lánchíd kivitelezője.

Korábban már az atv.hu is beszámolt róla , hogy a Jobbik főpolgármester-jelöltje, Brenner Koloman vizsgálóbizottság felállítását kezdeményezte a Lánchíd felújításával kapcsolatban. Brenner kezdeményezése azután született meg, hogy néhány hete a NAV házkutatást tartott a Lánchíd felújítását végző A-HÍD Építő Zrt-nél.

Van-e kapcsolat?

Az ügy hátteréhez hozzátartozhat, hogy az atv.hu értesülései és a szerkesztőségünkhöz emailben eljutott nyomozati dokumentum szerint a NAV vizsgálódik egy olyan ügyben, amelynek egyik érintettje az A-HÍD Zrt., a másik pedig a közelmúltban számlagyár működtetésének gyanújával őrizetbe vett Vig Mór ügyvéd, illetve az ő egyik érdekeltsége, a Sunstrike Hungary Kft.
Vig Mórt különösen nagy értékre elkövetett költségvetési csalás megalapozott gyanújával fogták el december elején. Az atv.hu úgy értesült: a NAV nyomozása során többek között azt vizsgálja, hogy az A-HÍD Zrt. számlájáról 2020. novembere és 2022. júliusa között átutaltak-e 1,4 milliárd forintot a Sunstrike Hungary Kft. számlájára, illetve a kft-től ezt követően továbbutaltak-e 900 millió forintot Vig Mór magánszámlájára, illetve ügyvédi letéti számlájára.

Rögtön továbbutalták?

Az atv.hu úgy értesült: a gyanú szerint a továbbutalások a Vig Mórhoz köthető számlákra jellemzően ugyanazokon a napokon történtek, mint amely napokon az A-HÍD Zrt-től a pénzek a Sunstrike Kft-hez érkeztek, az összegeket pedig rövid időn belül készpénzben felvették a számláról.

A 2023. februárjában indult nyomozás során az adóhatóság értesülésünk szerint azt is vizsgálja, hogy érkeztek-e utalások Vig ügyvédi letéti számlájára azt követően, hogy az ügyvédet a Kúria jogerősen 2022. januárjában bűncselekmény elkövetése miatt eltiltotta az ügyvédi hivatás gyakorlásától és ezt követően a Budapesti Ügyvédi Kamara törölte a kamarai nyilvántartásból.

Az atv.hu az ügyben a NAV-hoz és a Fővárosi Főügyészséghez fordult. A NAV azt közölte, hogy folyamatban lévő ügyről nem ad tájékoztatást. Amint az ügyészség is válaszol, frissítjük cikkünket.

Reagált a Lánchíd kivitelezője

Az alábbiakban szó szerint közöljük az A-HÍD Zrt. szerkesztőségünkhöz eljuttatott reakcióját:

„Az A-Híd Zrt.-nek nem kivitelezésre vonatkozó és nem kivitelezéshez kapcsolódó szerződése volt az eljárás alatt álló céggel, az nem kapcsolódott közbeszerzésen elnyert projekthez, így értelemszerűen a Lánchíd felújításához sem.
A szerződések teljesítését az A-Híd Zrt. felé igazolták, a kiállított számlák ellenértéke kizárólag az eljárás alatt álló cég számlájára került utalásra.
Külső cégek gazdálkodására, kapcsolatrendszerére és egyéb működésére a teljesítésen túl az A-Híd Zrt-nek semmilyen rálátása és ráhatása nincs.
Adatszolgáltatóként a hatósági eljárás egyéb részleteit (okát, résztvevőit, helyszíneit stb.) nem ismerjük, de mi is megdöbbenve olvassuk az arról szóló sajtóhíreket, így azt is, hogy a hatósági eljárással érintett cég az ATV-vel beszállítói kapcsolatban állva az ATV-nek is kárt okozott.
Hangsúlyozzuk, hogy az A-Híd Zrt. nem alanya a hatósági eljárásnak, csak a külső cégekkel kapcsolatos adatokat szolgáltatott a NAV felé. Az A-Híd Zrt., mint minden nagyvállalat, több ezer külső céggel állt, illetve áll kapcsolatban, és nem ez az első eset, hogy a hatóságok információkat kértek tőlünk. Ahogyan az eddigiekben, ebben az esetben is maradéktalanul eleget tettünk az adatszolgáltatási kötelezettségeinknek, a jogszabályokat mindenben betartva működünk, és természetesen a későbbiekben is együttműködünk a hatósággal.”

Discalimer: A Sunstrike Hungary Kft. beszállítóként az ATV-nek is kárt okozott egy, a Sunstrike által leszállítani vállalt sorozat gyártása során végrehajtott szerződésszegéssel. Az ATV emiatt felszámolási eljárást kezdeményezett a Sunstrike-kal szemben és további információk rendelkezésre állása esetén egyéb jogi lépések megtételére is sor kerülhet az ügyben.


Luxusóvoda főhivatalnokoknak

Luxushotelek, magyar foci: 10 millió dolláros csalással vádolják Robert Belteky parkolóüzemeltetési vezetőt – ezzel a címmel jelent meg kedden egy melbourne-i újság, a Herald Sun cikke.

Dollármilliós sikkasztás

Az Ausztráliában élő Bélteky Róbert neve a focikedvelők számára azért lehet ismerős, mert ő volt a tulajdonosa a Budafoki MTE labdarúgóklubnak. Bélteky támogatásának köszönhetően a csapat 2020-ben feljutott az első osztályba, de a szezon végén kiesett, és jelenleg a másodosztályú bajnokság 17. helyén áll.

Az újságcikk alapján Béltekyt az általa korábban irányított cég tulajdonosai jelentették fel, akik szerint a vállalatvezető tíz éven át sikkasztott a cég kasszájából, és részben ebből a pénzből állta a Magyarországon játszó labdarúgók fizetését.

Bélteky több mint tíz éven át vezette a parkolásüzemeltetéssel foglalkozó ausztrál gyökerű társaságot, a Care Parkot. A 21 éve alapított csoport több mint 500 parkolóházat üzemeltet Ausztráliában. Több mint ezer alkalmazottja van, és öt országban aktív: Ausztráliában, az Egyesült Királyságban, Magyarországon, Malajziában és Új-Zélandon.

Az ‘56-ban kivándorolt szülőktől Ausztráliában született Bélteky 2009-ben lett a Care Park ügyvezető igazgatója. A cég többségi tulajdonosa egy hongkongi ingatlanfejlesztő*A Far East Consortium, amely a részvények 77,75 százalékát birtokolja. Béltekynek egy korábbi irat szerint 14 százalékos részesedése volt a csoportban, ám ez azóta csökkenhetett., (a cikkben lévő csillagokra kattintva további, ám a történet megértéséhez nem feltétlenül szükséges információk jelennek meg) amely tavaly november végén rúgta ki Béltekyt az évi 300 ezer ausztrál dolláros (75 millió forintos) állásából „súlyos és szándékos kötelességszegésre” hivatkozva.

Ezt követően fordult a cég bírósághoz, és egy százoldalas feljelentésben azzal vádolja Béltekyt, hogy 2012-től kezdve tíz éven át sikkasztott a cég vagyonából összesen 10 millió ausztrál dollárt (mai árfolyamon 2,5 milliárd forintot).

A feljelentés szerint Bélteky az elsikkasztott pénzből több mint 2,7 millió ausztrál dollárt (680 millió forintot) utalt a budafoki focicsapatnak*illetve az Újbuda FC-nek, amelyről a cikk későbbi részében írunk. A cég számlájáról további 918 ezer ausztrál dollárt (231 millió forint) utaltak el Bélteky magyar számlájára, és a feljelentés szerint ennek a pénznek a nagy részét a Budafok működési költségeire költötték, beleértve a játékosok bérét.

Az igazi tulajdonosok nem tudtak a csapatukról

Béltekynek viszonylag régi kötődése van a labdarúgáshoz, hiszen Ausztráliában az egyik legsikeresebb helyi klub, a Melbourne Victory részvényese és igazgatótanácsi tagja is volt, a hazai futballban azonban csak 2015-ben bukkant fel. Ekkor karolta fel a budafoki focicsapatot, amely a futó szezonban az országos negyedosztálynak megfelelő budapesti első osztályban játszott*Bélteky egy tőkeemeléssel 50 százalékos részesedést szerzett a csapatot működtető Újbuda Labdarúgó Kft.-ben.

Részesedése a focicsapatban egy évvel később tovább nőtt. Az Újbuda Kft. ugyanis két külön cégre szakadt, amelyek közül az ekkor már Nb III-as indulási joggal bíró együttest a 90 százalékban Bélteky tulajdonába kerülő Budafoki MTE Kft. vitte tovább. A társaság maradék 10 százalékának a helyi sportklub lett a tulajdonosa..

A budafoki focicsapat szekere ekkor indult be igazán. A 2016/2017-es szezonban magasan megnyerték az NB III középcsoportját, feljutva ezzel a másodosztályba. Újabb két év múlva az MTK mögött második helyen az élvonalba is felverekedték magukat.

Ezzel párhuzamosan a csapat büdzséje is jelentősen nőtt. Az együttest fenntartó cég bevételei a 2017-es 172 millióról három év alatt megnégyszereződtek, 2021-ben pedig az egymilliárd forintot is átlépték. A mostani feljelentés szerint nem kis részben a Care Parktól érkező pénzeknek köszönhetően.

A Care Park leánycégei és a Budafoki MTE Kft. között valóban volt pénzáramlás, ezt hazai cégdokumentumok is bizonyítják. A csapatot működtető cég három év alatt igazolhatóan 1,9 millió ausztrál dollárnak megfelelő összeget kapott a csoport egy magyar és egy brit érdekeltségétől reklámbevétel címén. A magyar leány 2019 és 2021 közötti teljes bevételének közel hatodát adta át a csapatnak, úgy, hogy a három évből kettőben épp a támogatással azonos értékű veszteséget termelt. *A közvetve az ausztrál anyavállalat tulajdonában lévő Care Park Operation Hungary Kft.-től 2019 és 2021 között igazolhatóan több mint 350 millió forint reklámbevételhez jutott a Budafoki MTE Kft., de 2019-ben érkezett egy 57 milliós utalás az ausztrál cég brit leányától is, amit szintén Bélteky vezetett.

A Care Park Operation Hungary Kft. a bevételéhez képest kifejezetten sokat fizetett a Budafoknak. A 2019 és 2021-ben átadott összeg a társaság teljes árbevételének több mint 15 százaléka volt. Ráadásul 2020-ban és 2021-ben a vállalat már veszteségesen működött, méghozzá úgy, hogy szinte hajszál pontosan akkora veszteséget termelt, mint amennyi pénzt a budafoki focicsapatnak utalt.

A Budafoki MTE Kft.-nek más támogatói is voltak ebben az időben. Éveken keresztül szponzorálta őket egy kisebb összeggel például a CBA, de 2019-ben kaptak pénzt a Mészáros Lőrinc és családja érdekeltségébe tartozó Fejér B.Á.L. Zrt.-től is. Illetve viszonylag nagy összegű – négy év alatt közel 390 millió forintnyi – támogatás érkezett nem nevesített vállalatoktól.

Az ügy egyik legérdekesebb szála, hogy Béltekyt hivatalosan felváltotta a Care Park a klub tulajdonosaként 2019 áprilisában*Bélteky névértéken, 2,7 millió forintért adta el 90 százalékos részesedését a közvetlenül az ausztrál anyacég tulajdonában lévő Care Park Business Hungary Kft.-nek.. Ennek ellenére Bélteky továbbra is tulajdonosként szerepel a klub honlapján, a vezetőedző is így hivatkozik rá, és a médiában is rendre így szerepel.

Maga Bélteky még akkor is sajátjaként hivatkozott a budafoki focicsapatra, amikor az 2021-ben kiesett az élvonalból, és már két éve nem ő volt a tulajdonos. Az üzletember a koronavírus-járvány miatt nem tudott eljönni Ausztráliából Magyarországra meccset nézni, de azt mondta a kiesés után, hogy „addig nem nyugszom, amíg nem látom az NB I-ben élőben is a csapatomat!”.

Egyben arra is ígéretet tett, hogy ugyanannyi pénzt fog fordítani a Care Park a klub költségvetésére, és igyekeznek visszajutni az NB I-be.

Az ausztrál újság cikke alapján a Care Park tényleges tulajdonosai azonban nem is tudtak arról, hogy lenne egy focicsapatuk, amelynek ráadásul a mezén a cég logója is szerepel. A bírósággal ugyanis azt közölte a cég, hogy „semmi közük a focihoz”. Mindez azért is érdekes, mert 2019-ben Bélteky egy jegyzőkönyv szerint az üzletrésze átadásakor azt mondta, hogy

az ausztrál tulajdonos társaság taggyűlése Ausztráliában most hagyta jóvá az üzletrészt vásárlását.

Megkerestük a budafoki klubot, hogy kívánják-e kommentálni az állítólagos sikkasztásról szóló cikket, illetve tudtak-e arról, hogy Bélteky állítása ellenére nem volt a tulajdonosuk, de azt írták, hogy a klub „nem kíván nyilatkozni az ügyben”.

Alacsony játékosfizetések

A feljelentésben szereplő pénzmozgások egy részének tehát van nyoma a magyar céges iratokban is. Az állítólag Bélteky magyar számlájára utalt, és részben a játékosok kifizetésére használt 918 ezer dollárnak azonban nincs. Ez persze nem meglepő, hiszen az ilyen pénzmozgásokat nehéz legalizálni, és a feljelentésből is inkább úgy tűnik, hogy szerintük Bélteky valahogyan közvetlenül adhatta a pénzt, megkerülve a klubot.

Ilyen készpénzes kifizetéseket elég nehéz bizonyítani, mindenesetre a Budafok az NB I-es szezonjában a hivatalos büdzséadatok szerint messze a legkisebb összegből gazdálkodott az élvonalbeli csapatok közül, és bérekre is ők költötték a legkevesebbet. A csapatot működtető vállalat 2021-ben és 2022-ben is alig több mint feleannyit fordított fizetésekre, mint a második legkevesebbet költő NB I-es futballvállalat, és ötödannyit, mint az átlag.

Persze ebben az is szerepet játszott, hogy a cégnek kevés alkalmazottja volt. Ám az átlagbérek is elmaradtak az NB I-ben megszokottól. Hasonlóan keveset egy alkalmazottjára csak a Diósgyőr FC Kft. és a Honvéd FC Kft. költött, de utóbbi két társaságnál sokkal nagyobb a létszám, így vélhetően a focistáknál kevesebbet kereső kisegítő személyzet is, ez pedig jelentősen lehúzza az átlagot.

Mindez persze nem jelenti azt, hogy a játékosok fizetését zsebből egészítették volna ki, a feljelentés viszont látszólag erre utal. Bélteky egyébként, amikor a csapat feljutott az élvonalba, azt nyilatkozta, hogy „az anyagi háttér stabilan a rendelkezésünkre áll”, és bár nem tudott ott lenni az ünneplésnél, szerinte fontosabb, hogy mindig, mindenki időben megkapja a fizetését.

Nem csak a foci

A focicsapat támogatása mellett a Care Park többségi tulajdonosai szerint Bélteky fiktíven foglalkoztatta feleségét és lányát a cégnél. Összesen több mint egymillió ausztrál dollárt (252 millió forintot) utaltak nekik, miközben a gyakorlatban mindketten máshol dolgoztak.

A feljelentésben az is szerepel, hogy Bélteky a cég költségére 856 ezer ausztrál dollárt (215 millió forintot) költött repülőjegyekre saját magának és a családtagjainak, ékszerekre, órákra, ruhákra, luxushotelekre több országban vagy hajóutakra.

Magyarországi magánjellegű utazásait is részben a Care Park pénzéből fedezte a többségi tulajdonos szerint, és szintén céges pénzéből bérelhetett ki két luxuslakást, Londonban és Melbourne-ben.

Bélteky és felesége egyik cége 1,9 millió dollárt (477 millió forintot) kapott a Care Parktól, nagyrészt készpénzben. Továbbá a cég szerint jogosulatlanul vett fel bónuszt 892 ezer ausztrál dollár (224 millió forint) értékben.

A Care Park Magyarországon 11 parkolóházat üzemeltet, és honlapja szerint „tulajdonosi körünk egy részének magyar gyökerei” miatt van központi szerepe Budapestnek a közép-európai terjeszkedésben. Csütörtök délelőtt kerestük a magyar leánycéget, hogy kívánnak-e reagálni az ausztrál újság cikkére, de nem válaszoltak.

A feljelentés szerint az itteni terjeszkedésben „hamis tanácsadói díjaknak” is szerepe volt. A Care Park számlájáról 319 ezer ausztrál dollárt (80 millió forintot) fizettek ki tanácsadásért parkolóházak megvásárlására, de ezek állítólag Bélteky érdekeltségénél kötöttek ki*Ennek az itthoni cégadatokban nem igazán látszik a nyoma. Megtaláltuk azt a magyar vállalatot, amely a feljelentés szerint érintett az ügyben – és amelyben Bélteky társtulajdonosa egy korábbi budafoki futballista – a társaságnak azonban beszámolói szerint soha egyetlen fillér árbevétele nem volt még. Van ugyanakkor egy elég nagy tartozása valamilyen vele kapcsolatban álló céggel szemben, amelynek összege a bekerüléskori árfolyamon szinte pontosan megfelel a feljelentésben említett összegnek. .

A Care Park azt szeretné elérni, hogy a Bélteky-család adja vissza a szerintük elsikkasztott pénzeket. Bélteky lánya annyit reagált az újságnak, hogy „sok bizonyítékunk van, hogy cáfoljuk ezeket az ismétlődő állításokat, jelenleg dolgozunk ezen az ügyvédeinkkel”. Büntetőeljárást egyelőre nem indult el a Care Park feljelentésére.

Kapcsolódó cikkKapcsolódó cikkMíg a nyugati klubok szenvedtek, a magyar focit válságállóvá tette a FideszVan egy nagy előnye, ha egy ligában nem a jegyeladásra építik az üzleti modellt: ha amúgy is alig vannak nézők, akkor a zárt kapus meccsek sem viszik el a bevételt.

Kapcsolódó cikkKapcsolódó cikkSehol nem gazdagszik olyan ütemben a foci, mint MagyarországonBeverekedte magát Európa 20 leggazdagabb ligája közé az nb1, de a régióban mindenhol egészségesebb a focicsapatok bevételi struktúrája.


„Kéne valamiféle rendelet, amit k.rva gyorsan össze kell pakolni”

Igazságügyi Minisztérium
Magyar Bírósági Végrehajtói Kar

2023 májusában, alig fél évvel a 2022 szeptemberében elindult koncessziós autópálya-üzemeltetési szerződés indulása után bejelentette a kormányzat, hogy módosítják a megállapodást. A cél egyértelmű volt: a beruházások kitolásával elérni, hogy csökkenjen a korábbi évek túlköltései miatt nehéz helyzetben lévő központi költségvetés helyzete.

Ez nagyon tanulságos abból a szempontból, hogy milyen rövid idő alatt kiderült: erősen feszegeti a költségvetési kereteket a 35 évre megkötött koncessziós szerződés. Pedig a kormány azzal magyarázta a konstrukció bevezetését, hogy így:

tehermentesíteni lehet a költségvetést;

külső forrásból építenek új utakat, mert az EU nem ad pénzt új sztrádákra környezeti megfontolások miatt;

úgyis kifizetik az autósok és a teherautók a sztrádajakból az egészet, így nincsen negatív költségvetési hatása.

Ezekben mind van részigazság, ám mindegyik árnyalásra is szorul, a cikkben ezeket vesszük végig.

A koncessziós szerződésben nemcsak a meglévő pályák fenntartása/üzemeltetése van benne, hanem a korábbi, a Magyar Közút által alkalmazott karbantartásnál magasabb színvonalra hozás is. A Mészáros Lőrinc és Szíjj László érdekeltségébe tartozó Magyar Koncessziós Infrastruktúra-Fejlesztő Zrt. (MKIF) emellett 272 kilométer új sztráda építését és 273 kilométer sávbővítését is elvégzi. A magasabb szolgáltatási színvonalnak pedig biztosan van költsége, csak egyelőre nem lehet megmondani, hogy pontosan mennyi. Jelen cikkben nem is ez a cél: egyszerűen azt vizsgáljuk, hogy a költségvetés mennyit költ a koncesszió bevezetése előtt és utána sztrádák építésére és fenntartására.

Ez azt mutatja, hogy a kormány a sztrádahálózat minőségének javítása érdekében kényszerpályára állította magát: nagyon jelentősen növekszik a gyorsforgalmi utakra fordított költségvetési kiadás. A koncesszió indulása előtt az autópálya-hálózat fenntartását (az alsóbb rendű közutakkal együtt) az állam saját vállalata, a Magyar Közút végezte. A cég központi költségvetésből érkező forrásainak összege a korábbi években stabilan a központi költségvetési kiadási főösszeg 0,34-0,41 százaléka volt. A 2021-es 101 milliárd forint a koncesszió indulásának évében, 2022-ben 75 milliárdra esett vissza, 2023-ban pedig 98 milliárd forint volt az elkölteni tervezett összeg.

Az alábbi grafikonon azt is megjelenítettük, hogy nettó értékben*A pénzforgalmi szemléletű költségvetésben bruttó érték szerepel. Azonban az áfa csak átfolyó tétel a költségvetésben, az nem jelent tényleges kiadást az államnak. mekkora összeget fizetett az állami a koncessziós autópálya-szakaszok üzemeltetésére, amiben részben már benne vannak a magasabb szintre hozás költségei is. A 2022-es átmeneti év, itt szeptembertől üzemelteti az MKIF a sztrádákat, de a költségvetés mindezt időben késve fizeti meg, feltehetően a teljesítés után három hónappal.

Ahogy az ábrán látható, a költségvetés sztrádák fenntartásával és üzemeltetésével kapcsolatos költségei a kiadási főösszeghez képest több mint a duplájára emelkedtek a koncessziós szerződés indulásával. Igaz, a 2022-es év visszaesésest az okozta, hogy míg a Magyar Közút kiadásain már lehetett megtakarítást elérni, az MKIF-nek fizetett koncessziós díjból csak egyhavi terhelte az azévi büdzsét.

A 2023-as költségvetési adatokból az látható, hogy a Magyar Közút 98,7 milliárd forint támogatást kap közútkezelésre – a korábbi évek arányait figyelembe véve ennek 145,6 milliárd forintnak kellene lennie. Így ezen a tételen 44,6 milliárd a megtakarítás. Ezzel szemben áll az MKIF-nek fizetendő nettó 143,3 milliárd forint. A költségvetés pozíciója tehát ebben az évben 96,4 milliárd forinttal rosszabb, mint koncesszió nélkül lett volna. Vagyis

a magasabb minőségű sztrádák ára, hogy az autópálya-koncesszió 2023-as adatok alapján évi százmilliárdos többletköltséget jelent.

Az előbbiekben a költségvetési adatokat elemeztük, de közérdekű adatként az Magyar Közút megadta, hogy mennyit költött az elmúlt években kifejezetten a gyorsforgalmi utakra. Ezen adatokból az olvasható ki, hogy 2021-ben 17 milliárd forintot kapott a vállalat sztrádaüzemeltetésre, 2023-ra 7,5 milliárdot. (Nem minden gyorsforgalmi út került ugyanis át az MKIF-hez, a Magyar Közút üzemeltetésében maradt például az M0-ás.)

Ha a többi úttal arányosan nőtt volna 2023-ra a teljes sztrádahálózatra*Valójában nem a teljes, mert a koncesszió indulása előtt sem tartozott minden gyorsforgalmi út a Magyar Közúthoz, az M5-öst és M6-ost külföldi tulajdonú koncessziós társaságok üzemeltetik. az üzemeltetési költség, akkor 24,5 milliárd forint lett volna a kiadás a Magyar Közútnál. Tehát 2023-ban a kormányzat 17 milliárd forinttal kevesebbet költ a sztrádák fenntartására úgy, hogy közben 143 milliárdot ad az MKIF-nak, ami 126 milliárdos többletköltség.

Mire megy a pénz a koncessziós társaságnál? A vállalat sajtóosztályán azt közölték, hogy a „szintre hozás három évig, 2025-ig tart és 538 kilométert érint. A hároméves munkálatok összértéke várhatóan több száz milliárd forint lesz.” Az MKIF-nek új sztrádákat is kell majd építenie, az első nagyobb projektjük a szintre hozás után a cég tájékoztatása szerint az M1-es 2×3 sávra bővítése, amit 2025 őszéig kell elkezdeniük.

Egyelőre az állam építi az új sztrádákat

A koncesszió kapcsán akad még jó néhány furcsaság: ahogy a fentiekből kiderül, 2023-ban még nem a koncesszor finanszírozza az új utak építését, hanem erre 349 milliárd forintot szántak a tavalyi költségvetésből. Ebben kiemelkedő szerepe van a Mátészalka és Ököritófülpös közötti, 138 milliárd forintért épülő M49-esnek, amit még folytatni fognak további 150-160 milliárd forintért Lázár János bejelentése szerint.

A kivitelezés alatt álló gyorsforgalmi utak 119 kilométer hosszúak, a költségük pedig 515 milliárd forint, amit mind a költségvetés finanszíroz uniós támogatások hiányában. Ez az óriási összeg elég koncentrált kivitelezői körhöz kerül: az ötből négy projekt a Duna Aszfalt-csoporthoz köthető.

A jelenleg futó gyorsforgalmi útépítésekből 467 milliárd forint Szíjj László cégeihez kapcsolódik.

Szíjj László duplán nyer a projekteken: amikor az állam pénzén megépíti az utakat, átadja a Mészárossal közös MKIF-nek üzemeltetésre a többségüket – ezután pedig rendelkezésre állási díjat fizet nekik az állam. Ezért cserébe biztosítja a vállalat természetesen az utak karbantartását és üzemeltetését, de jó eséllyel egyedülálló a világban ez a megoldás. Hiszen a magántőkét hagyományosan azért vonják be koncesszióba, hogy állami források helyett építse meg a sztrádákat – Magyarországon mindez fordítva történik, legalábbis egy ideig.

Amikor átadják a koncesszió részét képező 99 kilométernyi szakasz, akkor 2022-es árakon további évi 12 milliárd forinttal nő majd a koncessziós díjbevétel.*Egészen pontosan a növekményben benne van a tavaly év végén átadott 5 kilométeres Lakitelek-Szentkirály M44-es szakasz üzemeltetése is.

Idővel felkerülhet a listára az M76-os Fenékpuszta és Zalaegerszeg közötti 44 kilométeres szakasza is, amelynek építési költségét tavaly decemberben 400 milliárd forintra becsülte Lázár János építési és közlekedési miniszter. Ezzel fajlagosan, a hosszra vetítve messze ez lesz Magyarország legdrágább autópályája, amit lehet ugyan azzal indokolni, hogy egy része a zalaegerszegi járműipari tesztpálya részeként funkcionál majd, de legalábbis megkérdőjelezi azt az indoklást, hogy a költségvetési helyzet miatt lett volna szükség a koncessziós rendszerre.

Ráadásul nem készült olyan elemzés, amely a koncesszió alternatíváit vizsgálta volna. Mert ha nincs saját forrás új sztrádára, de nagyon szeretnének, akkor egyesével meg lehetett volna azokra hirdetni a koncessziót, és érdemi verseny mellett valószínűleg olcsóbban lehetett volna megépíteni a szükséges utakat.

Elmegy a pénz

A legfőbb érv a kormány részéről, hogy a sztrádadíjak mindezt fedezik – nem is csoda, hiszen ahogy korábban megírtuk, Magyarországon a legdrágább az éves személyautós matrica, de a teherautók útdíja is az egyik legmagasabb Európában.

Kapcsolódó cikkKapcsolódó cikkA magyar éves autópálya-matrica a legdrágább Európában, mégis a ritkán utazók járnak rosszulAz alkalmi sztrádahasználók egy nagyságrenddel drágábban autóznak a sokat utazókhoz képest, és ezen az egynapos matrica sem változtat majd érdemben.

A korábbi években igaz is volt, hogy az autópályák és autóutak közvetlen költségeit fedezni tudták a személyautók e-matrica és a tehergépjárművek elektronikus útdíj bevételei. Ez azonban egyre inkább billeg. Ahogy az alábbi grafikonon látszik, míg korábban mindenféle számítás szerint pozitív volt az állam mérlege, most már csak akkor van így, ha nem számolnánk az állam útépítési kiadásaival, illetve megbontanánk a Magyar Közút kiadásait a gyorsforgalmi és az alsóbb rendű utak között.

A grafikonon ezt nem tettük meg, de mint fentebb írtuk, tavaly csak 7,5 milliárd ment a 99 milliárdból a sztrádák fenntartására. Ha viszont nemcsak ezzel, hanem a mérleg másik serpenyőjében

az állam útépítési költségeivel is számolunk, akkor már 316 milliárd forintos mínusz a mérleg.

Mint látható, ennek alapvetően az állami útépítési költségek elszaladása, valamint a százmilliárdos pluszterhet jelentő koncesszió indulása az oka. Az utóbbival kapcsolatban természetesen lehet arra hivatkozni – kommunikációjában ezt is teszi az MKIF -, hogy helyre kell hozni a leromlott állapotú autópálya-hálózatot, vagyis a most látható pluszkiadás hosszú évek amortizációját pótolja.

Ugyanakkor az is hozzátartozik a teljes képhez, hogy a koncessziós társaság így is magyar közúthálózat legjobb állapotban lévő részét kapta meg üzemeltetésre, azok az alsóbb rendű utak – amelyeken magyarok millió közlekednek nap mint nap – maradtak a Magyar Közút nyakán, ahol az amortizáció nem években, hanem évtizedekben mérhető. Ennek javítása továbbra is a költségvetési helyzet függvénye, ráadásul most már egyértelműen előnyt élveznek velük szemben a koncesszióba adott autópályák, hiszen az MKIF-nek mindenképpen meg kell kapnia járandóságát – még ha a mostani kormány tud is ebből alkudni, ha nagyon rosszul áll a büdzsé.

Kapcsolódó cikkKapcsolódó cikk700 milliárd forintot kereshetnek Mészárosék az autópálya-koncessziónNégy hónap alatt kockázat nélkül jutott többmilliárdos extrapofithoz a Szíjj-Mészáros páros az autópályák üzemeltetésén.

Kapcsolódó cikkKapcsolódó cikkFelháborító az ezer milliárdos extraprofit a multiknál, Mészároséknál örvendetesA Mészáros Lőrinchez és Szíjj Lászlóhoz köthető magántőkealapok mintegy kétezer milliárd forintot kereshetnek az autópálya-koncesszión lapunk számításai szerint.

Kapcsolódó cikkKapcsolódó cikkMegnézheted, melyik autópályákon keresnek majd akár ezer milliárdot is MészárosékNem került be a teljes gyorsforgalmi hálózat a koncessziós csomagba, de az még tovább bővülhet, és nagyobb profitot termelhet a sokat kritizált ppp-s sztrádáknál is.

Kapcsolódó cikkKapcsolódó cikkAz úthálózat legjobb részét passzolja le a kormány 35 évre, a tönkrement utak maradnak az állam nyakánA gyorsforgalmi tender generációnyi időre bebetonozott nyertese annyi bevételre számíthat 2057-ig, mint az államosított nyugdíjpénztári vagyon.

Kapcsolódó cikkKapcsolódó cikkTaláltunk 117 milliárd forintnyi extraprofitot ott, ahová a kormány nem akar nézniNagyon látványos, hogy mennyivel több nyereséget érnek el az építőiparban a kormánnyal jó kapcsolatot ápoló nagyvállalkozók cégei.

Magyar Koncessziós Infrastruktúra - Fejlesztő Zrt


Két év alatt 115 millió forint helyi közpénzt kapott a Future of Debrecen egyesület

Debrecen Város Önkormányzata
Future of Debrecen Egyesület

Kreatív Tanácsadó Központ Kereskedelmi és Szolgáltató Kft.

civilek, környezetvédelem, önkormányzat, támogatás

Kecskére bízták a káposztát azzal, hogy július 1-jétől a Mol Nyrt. leányvállalata gyakorolja az országos hulladékkezelés koncessziós jogát. A Mol az utoljára elérhető, 2021-es adatok alapján a gödi akkumulátorgyárat üzemeltető Samsung SDI Zrt. után az ország második legtöbb veszélyes hulladékot termelő vállalkozása volt. A magyar kormányzat szerint tehát a körforgásos gazdaság alapjainak megteremtésére az ország egyik legnagyobb szennyezője alkalmas.

A jövő szombattól 35 évig az országos hulladékgyűjtést, -kezelést és -újrafelhasználást szervező leányvállalat, a MOHU Mol Hulladékgazdálkodási Zrt. (MOHU) gyanús körülmények között kapta meg a jogot arra, hogy szinte az összes lakossági és vállalati hulladék felett rendelkezzen, egy több százmilliárdos piacot önállóan szervezzen és irányítson. A gyanú fő oka dióhéjban, hogy a MOHU-n kívül nem volt más induló, és a koncessziós eljárás lezárulta után született egy olyan törvény, ami a sokszorosára emelte a koncesszió nyertesének bevételeit. Ez a verseny korlátozásának egy bevált eszköze: ha már korábban látszódik, hogy ez milyen remek üzlet, akkor több vállalat jelentkezhetett volna, akár külföldről is.

A lakosság a váltásból közvetlenül várhatóan nem sokat fog érezni, a vállalatok azonban nagyon jelentős költségemelkedésre számíthatnak. Ehhez a cikkhez közel tucatnyi, a hulladéka elszállítása és a költségei megugrása miatt aggódó, illetve a hulladékkezelésben érdekelt szakemberrel beszélgettünk az elmúlt hetekben, a körülmények miatt mindegyikük neve elhallgatását kérte.

A szakemberek egyöntetűen attól tartanak, hogy a MOHU képtelen lesz a rendszer üzemeltetésére. A Mol nem volt hajlandó a problémákról beszélni, erőből próbálta a teljes iparágat legyűrni, de az általunk elért források szerint ma már biztosra vehető a vállalati hulladékkezelés összeomlásával fenyegető kudarc, így nem sikerül majd július 1-jén elindítani az új rendszert.

Az esetleges bukás azonban még lehet kifizetődő a Mol-csoport számára: a 24.hu szúrta ki, hogy egy új törvénytervezet került fel a kormány honlapjára, ami a koncesszió csúszása esetén kártérítést adna a MOHU-nak. A Szabad Európa pedig arról írt, hogy hónapokkal tolhatják az indulást, miután a cég képtelen volt megszervezni az átállást.

Erről azonban cikkünk elkészüléséig nem jelent meg semmilyen hivatalos információ, és a MOHU sem tart ettől. Pethő Zsolt, a vállalat vezérigazgatója egy tegnapi sajtó háttérbeszélgetésen a Portfolio.hu cikke szerint (a G7 nem kapott meghívót) azt mondta: július 1-jén elindulhat az új rendszer, mert országszerte megkötötték a feladatellátáshoz szükséges alvállalkozói szerződéseket mind a lakossági, mind az intézményi hulladékgazdálkodásban.

Magyarországon jelenleg 4428 vállalkozás rendelkezik hulladékgazdálkodási engedéllyel, a MOHU azonban nem. Az eredeti koncessziós szerződés szerint ez feltétel lett volna, és fel is kellett volna bontani a szerződést az olajcég leányával, de inkább törvényt módosítottak, hogy elegendő legyen az ország legnagyobb hulladékkezelőjének, ha az alvállalkozói (a hulladékkezelés eddig önállóan dolgozó szereplői) rendelkeznek ilyennel.

Kétségeket ébreszt a Mol szakmai alkalmasságával kapcsolatban, ha egy sok ezer milliárd forintos üzlethez a legalapvetőbb engedélyt sem volt képes időben beszerezni.

Becslésünk szerint mai áron a teljes szerződéses időtartam alatt legalább nyolcezer milliárd forint bevételhez jut a MOHU, de nem kell sokat tennie a vélhetően jól jövedelmező üzletért: mindössze 185 milliárd forint beruházási kötelezettséget vállalt a 35 év alatt – ez a teljes várható bevétel alig 2,3 százaléka.

A MOHU Zrt. 2022. december 31-i állapot szerint 5 millió forintos jegyzett tőkével rendelkezett, 420 millió forintot költött működése első évében, amiből 234 millió forint volt az anyagi ráfordítás, 184 millió a személyi költség. A cégnél az utolsó, 2023. áprilisi adatközlés szerint 132-en dolgoznak, ami nem sok ahhoz képest, hogy a hulladékágazat java részét veszi át, évesítve több százmilliárd forint forgalmat kezelve. Ha nem lesznek többen, akkor egy MOHU-s alkalmazottra 1,7 milliárd forint bevétel jut majd évente.

Bizonytalanság és drágulás

A hulladékkezelés óriási költséget jelent a vállalatoknak: a most életbe lépő kiterjesztett gyártói felelősségi rendszerben (EPR) várhatóan évi 240 milliárd forintot kell MOHU számára befizetniük a vállalatoknak – de 300 milliárdos becslésekkel is találkoztunk. Ez igen jelentős tétel, összehasonlításként, az összes magyarországi vállalat 2022-ben 747 milliárd forint társasági adót fizetett a nyeresége után.

Eddig a gyártóknak, forgalmazóknak a környezetterhelés ellentételezésére a termékeik, a csomagolás után környezetvédelmi termékdíjat kellett fizetni. Ebből 2022-ben 90 milliárd forint folyt be, így várhatóan két és félszeresére emeli a kormány a vállalkozások környezetterhelési költségeit. Ezt már nem a költségvetés, hanem a Mol-leány kapja, pedig a szakma véleménye egyöntetű: felesleges ennyi pénzt elvonni a hulladékkezelésre.

De ez legalább kiszámítható, sokkal nagyobb fejfájást okoz a vállatoknak a bizonytalanság.

A rendszer indulása előtti napokban sem tudta senki, hogy ki, mennyiért, milyen időközönként viszi el a hulladékot.

A MOHU telefonos ügyfélszolgálata elérhetetlennek bizonyult, írásbeli kérdéseinkre nem válaszoltak. Nemcsak nekünk, hanem a vállalatoknak sem.

A drágulást nemcsak a vállalatok, hanem közvetve a fogyasztók is meg fogják érezni: a kiskereskedelmi termékforgalom 14 ezer milliárd forint volt tavaly*üzemanyag-kereskedelem nélkül, alapvetően ebből kellene a vállalatoknak a többszörösére emelkedő hulladékkezelési költség fedezetét előteremteniük. Mivel csak az év második felében jelenik meg a magasabb költség, így legalább 75 milliárd forint többletbevételt kellene a vállalatoknak elérni.*Vannak olyan kiskereskedelmi láncok, amelyek ennek egy részét lenyelhetik a nyereségük terhére, de olyanok is, amelyek tavaly már veszteségesek voltak, náluk erősen valószínű a szinte automatikus áthárítás. Mindez azt jelenti, hogy az év második felében egy százalékos többletdrágulást okozhat a MOHU-nak juttatott hulladékkezelési bevétel.

Az inflációs hatás azonban nem egyformán oszlik el az iparágak között, a sok műanyagot használó élelmiszeriparban – gondoljunk például a joghurtokra – kiemelkedő lesz a hatása. A műanyag csomagolás díja kilogrammonként 57 forintról 213-ra nő.

Az élelmiszeriparban több százalékos drágulást fog okozni a négyszeresére emelkedő hulladékkezelési díj.

Az iparágak közötti különbség jól látszik az alábbi grafikonon:

A fém alapanyagok, gépek, járművek gyártása, a feldolgozóipar a hazai export kiemelt fontosságú ágazatai, az itt működő cégeket az állam adókedvezményekkel, uniós és egyéb állami támogatások sokaságával segíti – most viszont meg kell birkózniuk egy jelentős többletteherrel és az említett bizonytalansággal.

A vállalatok szempontjából több probléma is adódik:

A MOHU nem tudja megmondani, hogy július 1-jétől milyen áron veszi át a másodlagos alapanyagként még hasznosítható hulladékot (például fémet és papírt).

Szintén nem tudni, hogy milyen áron viszi el a cég az alapanyagként nem használható hulladékot.

Ha például egy kiló vashulladékért eddig 40 forintot kapott egy vállalat, akkor ezzel tudott tervezni. A piaci várakozás mind a gyártók, mind a hulladékkezelők részéről az, hogy a MOHU kevesebbet fog fizetni. Ennek kettős hatása lesz: a papírt és más éghető anyagokat inkább elégetik, ez a magas energiaköltség csökkentésére is jó módszer. A fémeket, nagyobb önsúlyú hulladékokat pedig Szlovákiában, Romániában és más környező országokban értékesítik. Ez már csak azért is így lesz, mert a piacot kiiktató MOHU a gazdasági logika és a tapasztalatok alapján sem lehet olyan hatékony a hulladék értékesítésében, mint a piac. Magyarán ők valószínűleg kevesebbért tudják eladni a papírt, fémet. Mindezek hatására várhatóan csökkenni fog a Magyarországon újrahasznosított vállalati hulladék mennyisége, miközben a koncesszió hirdetett célja pont a növelése.

A többletköltségek az EPR mellett abból adódnak, hogy – ha az előbbi feltételezés igaznak bizonyul – csökkennek a vállalatok értékesített alapanyagokból származó bevételei. De ez még nem minden. A MOHU csak a hulladék elszállítására és átvételére kapott koncessziót. A hulladékkezelő cégek egy komplex szolgáltatáscsomagot adtak, aminek része a gyűjtőedények biztosítása, a hulladék elszállításának hatékony szervezése. Nagyon nem mindegy, hogy heti egyszer vagy kétszer mennek a hulladékért: a második esetben fele annyi gyűjtőedényre van szükség, de magasabbak a szállítási költségek. Ez egy nagyon összetett optimalizációs munka, amit már a MOHU-nak kellene elvégeznie.

Az alvállalkozóként működő cégek számára a MOHU-nak kell megmondania, hogy mikor és hová menjenek a hulladékért – fogós kérdés, hogyan néz ez majd ki, mert még nem működik a megrendelés sem, nem tudják a cégek, ki és mikor viszi el a hulladékot tőlük július első napjaiban.

Számos további tisztázatlan kérdés van: a hulladék és annak elszállítása a koncesszió része, de a gyűjtőedényeket – amik sok esetben a tengeri konténerekkel megegyező méretű vaskonténerek – a legtöbb esetben eddig a hulladékkezelő cégek biztosították, alapvetően térítés nélkül. Ezeket azonban a jövőben már csak térítés ellenében tudják a termelő vállalatoknak biztosítani, erről pedig külön kellene szerződni. Ez nemcsak költségesebb lesz a mostani integrált modellnél, de több bürokráciával is jár.

A MOHU értésüléseink szerint az alvállalkozói kapcsolatokban is inkompetenciáról tett tanúbizonyságot: a cégeknek mérettől és tevékenységi területtől függetlenül ugyanazt a szerződést küldte ki. Ez nagyjából olyan, mintha valaki egy három- és egy ötcsillagos hotelszobát ugyanolyan áron akarna kivenni, mondván, mindegyik hotelszoba – magyarázta egy forrásunk. Pedig nagyon nem mindegy a költségek szempontjából, hogy milyen típusú gyűjtőedényt kell üríteni, kell-e például daru a teherautón ehhez. De az is érthető, hogy nem ugyanazon az egységköltségen dolgozik egy száz, illetve egy öt teherautós cég.

Az ágazati szereplők között nagy a tanácstalanság és az értetlenség. „Ha már el akarta lopni a Mol a hulladékbizniszt, akár csinálhatta volna elegánsan, minimális hozzáértéssel” – fakadt ki egy forrásunk. A szakmában dolgozók úgy érzik, hogy az évtizedek alatt kiépült hatékony rendszereket pillanatok alatt összedöntik a hozzáértés teljes hiányával érkező molosok. Még az is jobb lett volna, ha kicsipegetik a piac legnyereségesebb részeit, de közben nem tesznek mindent tönkre – jegyezte meg egy szakmabeli.

A piacra hosszú évtizedek óta rálátó forrásunk szerint a saját hulladékszállítási és -kezelési kapacitásokkal nem rendelkező MOHU kétségbeesetten próbál leszerződni az ágazatban dolgozó cégekkel. Korábban egyoldalú papírfecniket akart aláíratni, amit messze nem mindenki tett meg. Ráadásul ezek automatikusan hatályukat vesztik, ha nem írnak alá a MOHU-val alvállalkozási szerződést. Márpedig elég sokan nem hajlandók erre. Több jelentősebb piaci szereplő is a tevékenység befejezését tervezi, ami bizonyos mértéken felül a vállalati hulladékkezelés összeomlásával járhat – hacsak a MOHU meg nem vásárolja ezeket a cégeket.

A hulladékgazdálkodók nyolc szervezete már tavaly novemberben kérte a miniszterelnököt a súlyos gazdasági károkkal fenyegető hulladékkoncesszió újragondolására, de nem találtak meghallgatásra. Ezek után egyre több külföldi tulajdonú vállalkozás – a hulladékkezelői és a gyártói oldalon is – a saját kormányához fordult, kifogásolva a szerintük az európai jogi normákat és a tisztességesség látszatát semmibe vevő koncessziós eljárást, valamint kifogásolva a MOHU piaci fellépését. Forrásaink szerint kiváló magyar kormányzati kapcsolatokkal rendelkező külföldi tulajdonú gyárak is vészjelzéseket küldenek a kormány felé.

Olyan vélemények is vannak – így nyilatkozott például a Transparency International szakértője -, hogy semmis a MOHU koncessziós szerződése, mivel december 31-én nem volt érvényes engedélye, és ezt már nem lehet utólag felülírni. A NER a maga módján addig csűrheti a szabályokat, amíg csak akarja – az Alkotmánybíróság mindent rendben talált -, de uniós jogi fórumokon valószínűleg már nehezebben lesz védhető az ügy.

Több mint 20 ezer munkahely veszélyben

Hulladékgazdálkodással főtevékenységként közel 2500 vállalkozás foglalkozott Magyarországon, ezek közül legalább 10 millió forintos árbevételt 623 ért el 2021-ben, közel 21 ezer embert foglalkoztatva. A munkavállalók nagy része most teljes bizonytalanságban várja, mi lesz a munkahelyével.

A mérlegek szerint a vállalatok összességében 543 milliárd forintnyi eszközzel rendelkeztek, amiből a tárgyi eszközök 220 milliárdot tettek ki, a befektetett eszközök 253 milliárdot. A ma működő hulladékkezelő vállalatok tehát a MOHU által 35 év alatt vállaltnál közel háromszor több tőkét tettek az ágazatba.

Az értékesítés árbevétele, a munkavállalók és a vállalatok száma alapján is körülbelül a piac felét a nem veszélyes hulladék gyűjtése teszi ki a főtevékenységek szerint. Az összesen közel 670 milliárd forintos 2021-es hulladékkezelési piac árbevételének közel fele származhat a lakossági piacról, ugyanis a hulladék megoszlása mára fele-fele lett.

Ebből kiindulva a vállalati hulladékkezeléssel foglalkozó cégek évente 300-400 milliárd forint körüli árbevételt érnek el. Ennek azonban nagyon jelentős része nem a hulladék elszállításának díja, hanem az újrahasznosított alapanyagként értékesített fém, papír vagy éppen műanyag ára. Ez alapján pedig a MOHU 240 milliárdos várható bevétele óriási összeg, mivel az újra begyűjtött hulladékok értékesítése is az ő joga lesz.

A vállalatok nyereségaránya 5,1 százalék volt, ami versengő piacra utal. Így

a kormány egy jól működő versenypiacot vált le egy jó eséllyel extraprofitot termelő monopóliumra a hulladékgazdálkodásban.

A 25 legnagyobb vállalat adta 2021-ben az árbevétel 46 százalékát, közülük 14 önkormányzati vagy állami tulajdonú, a többi magáncég, egy kivételével külföldi szereplő.

A külföldi tulajdonú és a főként önkormányzati, állami tulajdonú magyar cégek profitrátája között sem volt érdemi különbség: a top 25 cégnél a külföldieknél 6,4 százalék volt az adózott eredmény az árbevétel arányában, a magyaroknál 6,2 százalék. Így azt sem lehet mondani, hogy a külföldieket az extraprofitjuk miatt kellene kiszorítani.

Összességében tehát azon kívül, hogy a Molhoz jelentős árbevételt és a várakozások szerint profitot csoportosítsanak át, semmilyen érv nem szól a MOHU helyzetbe hozása mellett. A fogyasztóknak drágulást, a környezetnek jó eséllyel kevesebb újrahasznosított hulladékot, a vállalkozóknak magasabb költséget és több bürokráciát hoz az átalakítás, miközben 20 ezer család életét kiszámíthatatlanná tette a kormány.

Kapcsolódó cikkKapcsolódó cikkKártérítés jár a Mol-nak, ha nem lép életbe a 35 éves hulladékmonopóliumaDe hogy miért hiúsulna meg az indulás, azt nem részletezi a törvénytervezet.

Kapcsolódó cikkKapcsolódó cikkSok ezer milliárdos bevételhez jut a legnagyobb magyar cég a monopolizált hulladékpiaconA koncessziós eljárás lezárása után módosított szabályokkal az addig veszteségesnek látszó üzletet valószínűleg aranybányává tette a kormány a Molnak.

Kapcsolódó cikkKapcsolódó cikkEzermilliárdos uniós támogatások pörgették rá Orbánt a gazdaság átalakításáraAz EU-tól 2600 milliárd forint érkezik főleg digitalizációra és a körforgásos gazdaság kiépítésére, Orbán pont ezekre alapozva változtatná meg a gazdaságot.

Kapcsolódó cikkKapcsolódó cikkLeszámolna a birtoklás egyeduralmával és a vég nélküli fogyasztással a jövő gazdasági modelljeA fogyasztás észszerűsítésével az emberiség ökolábnyomának jelentős csökkentését ígéri a körforgásos gazdaság, amelyre alapozva Orbán átalakítaná Magyarországot.


Közel 7 milliárd forintért építtet 40 szobás wellnesshotelt Nyíradonyban a Tasó Lászlóhoz köthető egyesület

Tasó László
Tasó Lászlóné
Kres Tünde Tímea

Kisfaludy2030 Turisztikai Fejlesztő Nonprofit Zrt.

Dehir.hu
Fidesz
Magyar Turisztikai Ügynökség (MTÜ)
Magyar Hang

idegenforgalom, EU, támogatás, klientúra, rokonok, ingatlan, civilek

Az irodapiacot világszerte szorongatják a magas kamatok és az ingatlanár-csökkenés, sok befektető számára a kereskedelmi ingatlanok terhet jelentenek a Bloomberg cikke szerint. Eközben a magyar állam áprilisban vásárolta meg 244 milliárd forintért Tiborcz István üzlettársától a zuglói gigaprojektet, ami 168 lakást, 10 ezer négyzetméteres kereskedelmi részt és 153 ezer négyzetméternyi irodaterület foglal magába.

Miért fontos ez? A befektetők még olcsó hitelekből húztak fel kereskedelmi ingatlanokat, ám a pandémia következtében az irodahasználattól a bevásárlási szokásokig számos, az ágazatot érintő korábbi norma felülíródott. A kihasználatlan épületektől most már szabadulni se tudnak a tulajdonosaik világszerte, a magas kamatok miatt csak jókora árengedmény mellett találnának rájuk vevőt.

Számokban: Az Egyesült Államokban az irodák értéke 27 százalékkal csökkent 2022 márciusa óta, továbbá az amerikai lap által idézett előrejelzések szerint az irodaárak Európában több mint 25 százalékkal, az ázsiai-csendes-óceáni térségben 13 százalékkal csökkennek majd, mielőtt mélypontra jutnának.

Tágabb kontextus: az önkormányzatok is megszenvedik az irodák elnéptelenedését, az üres épületek nem kedveznek a városképnek és a költségvetésnek sem. A probléma nem csak az új beruházásokat érinti, New Yorkban például építészeti jelentőségű, modernista és art déco felhőkarcolók tulajdonosai is nehéz helyzetben vannak.

Budapesten hét éve nem volt példa akkora üresedési rátára, amekkorát 2023 első negyedévében regisztrált a Budapest Research Forum: 12,2 százalékig kúszott az üresen álló irodák arányát jelző mutató.

Mi várható? Egy, a Bloombergnek nyilatkozó szakértő szerint egyre szélesedik a szakadék a mostani helyzetben jobban és a rosszabbul járó szereplők között. A gyengébb besorolású irodaházak esetében érdemes lehet változtatni az épület rendeltetésén, ám ez nem minden esetben kivitelezhető: „Nagyon nehéz egy 1990-es évekbeli irodatornyot valami mássá alakítani, mint egy 1990-es évekbeli irodatorony.” – tette hozzá a Barclays kereskedelmi ingatlanelemzője.

A visszarendeződés hosszú évek kérdése, a Bloombergnek nyilatkozó szakértő szerint akár tíz évig is eltarthat, amire az irodaárak helyreállnak.