Vypočítejte entalpii tvorby (CH3)2C=CH-CH2-CH(CH3)-CH2-CH=C(CH3)2. Dané hodnoty:
Entalpie atomizace uhlíku = 1000 kJ/mol
Energie vazby H-H = 100 kJ/mol
Energie vazby C-C = 200 kJ/mol
Energie vazby C=C = 300 kJ/mol
Energie vazby C-H = 400 kJ/mol
(A) 67,4 kJ/mol
(B) 1900 kJ/g
(C) 11200 kJ/mol
(D) 11,44 kJ/g

Vypočítejte entalpii tvorby (CH3)2C=CH-CH2-CH(CH3)-CH2-CH=C(CH3)2. Daný
Entalpie atomizace uhlíku = 1000 kJ/mol.
Vazebná energie H-H = 100 kJ/mol
Vazebná energie CC = 200 kJ/mol
Vazebná energie C=C = 300 kJ/mol
Vazebná energie C-H = 400 kJ/mol
(A) 67,4 kJ/mol
(B) 1900 kJ/g
(C) 11200 kJ/mol
(D) 11,44 kJ/g

Vypočítejte entalpii vzniku (CH3)2C=CH-CH2-CH(CH3)-CH2-CH=C(CH3)2. vzhledem k tomu,
Entalpie atomizace uhlíku = 1000 kJ/mol.
Vazebná energie H-H = 100 kJ/mol
Vazebná energie C-C = 200 kJ/mol
Vazebná energie C=C = 300 kJ/mol
Vazebná energie C-H = 400 kJ/mol
(A) 67,4 kJ/mol
(B) 1900 kJ/g
(C) 11200 kJ/mol
(D) 11,44 kJ/g


"Vědec si klade za cíl provést na některých vzorcích kvantitativní polymerázovou řetězovou reakci (qPCR). Nejprve chce vytvořit kalibrační křivku, takže vzal pozitivní kontrolu se známým počtem kopií a provedl qPCR na sériově naředěné pozitivní kontrole ve třech technických replikátech. Účinnost qPCR byla 100% R2 byl 1 a sklon byl -3,3.
Při koncentraci 100 000 kopií na µl bylo ct výsledků v triplikátech 33,9, 34,2, 34,5.
Při koncentraci 10 000 kopií na µl bylo ct výsledků v triplikátech 30,6, 30,9, 31,2.
Při koncentraci 1000 kopií na µl bylo ct výsledků v triplikátech 27,3, 27,6, 27,9.
Při koncentraci 100 kopií na µl bylo ct výsledků v triplikátech 24, 24,3, 24,6.
Při koncentraci 10 kopií na µl bylo ct výsledků v triplikátech 20,7, 21, 21,3
Která z následujících možností vysvětluje nesrovnalosti v jeho výsledcích?
(A) Desetinásobné ředění je více než 3,3 cyklu
(B) Odchylka mezi technickými opakováními je větší než 0,3
(C) qPCR nelze použít pro kvantifikaci nukleové kyseliny ve vzorcích
(D) Hodnoty Ct nejsou v souladu s množstvím cílové nukleové kyseliny ve vzorcích

"Vědci si kladou za cíl spustit kvantitativní polymerázovou řetězovou reakci (qPCR) na některých vzorcích. Nejprve chtěl udělat kalibrační křivku, takže provedl pozitivní kontrolu se známým počtem kopií a provedl qPCR na sériově zředěných pozitivních kontrolních třech technických replikátech. Účinnost qPCR byla 100%. R2 byl 1 a sklon byl -3,3. Jeho výsledky byly následující:
Při koncentraci 100000 kopií na μl byly ct trojitých výsledků 33,9, 34,2, 34,5.
Při koncentraci 10000 kopií na μl byly ct trojitých výsledků 30,6, 30,9, 31,2.
Při koncentraci 1000 kopií na μl byly ct trojitých výsledků 27,3, 27,6, 27,9.
Při koncentraci 100 kopií na μl byly ct trojnásobných výsledků 24, 24,3, 24,6.
Při koncentraci 10 kopií na μl byly ct trojnásobných výsledků 20,7, 21, 21,3
Který z následujících vysvětluje nesrovnalosti v jeho výsledcích?
(A) Desetinásobné ředění je více než 3,3 cyklů
(B) Odchylka mezi technickými opakováními je větší než 0,3
(C) qPCR nelze použít pro kvantifikaci nukleové kyseliny ve vzorcích
(D) Hodnoty Ct nejsou v souladu s množstvím cílové nukleové kyseliny ve vzorcích


„Mikrobiolog naočkoval trávníkovou kulturu Klebsiella pneumoniae na Mueller-Hintonův agar a umístil disk erytromycinu (30 μg) a disk kyseliny amoxicilin-klavulanové (20/10 µg) ve vzdálenosti 25 mm od středu ke středu. Zopakoval předchozí pokus s použitím chloramfenikolu (30 µg) místo erytromycinu (30 µg) za stejných podmínek. Na straně přivrácené k disku s kyselinou amoxicilin-klavulanovou nedošlo k narušení zóny disků s chloramfenikolem a erytromycinem.

Poté připravil bakteriální lyzát z Klebsiella pneumoniae a testoval přítomnost genů blaCTX-M-1 a blaTEM pomocí PCR testu. Po PCR použil UV transiluminátor a zjistil dva pásy: gen blaCTX-M-1 (950 bp) a gen blaTEM (1 080 bp).
Která z následujících možností by mohla zlepšit výsledek předchozího pokusu?
(A) Vzdálenost 25 mm od středu ke středu je příliš malá a měla by se zvětšit na 45 mm.
(B) Použijte Sabouraudův dextrózový agar místo Mueller-Hintonova agaru.
(C) Pro detekci genů blaCTX-M-1 a blaTEM nelze použít PCR.
(D) Použití disků s cefotaximem a ceftazidimem místo disků s erytromycinem a chloramfenikolem.

"Microbiologist inoculated a lawn culture of Klebsiella pneumoniae on Mueller-Hinton agar and placed a disc of erythromycin (30 μg) and a disc of amoxicillin-clavulanic acid (20/10µg) at a distance of 25 mm center to center.
Mikrobiolog naočkoval trávníkovou kulturu Klebsiella pneumoniae na Mueller-Hintonův agar a umístil disk s erytromycinem (30 μg) a disk s kyselinou amoxicilin-klavulanovou (20/10 μg) do vzdálenosti 25 mm od středu ke středu. předchozí experiment s použitím chloramfenikolu (30 μg) místo erythromycinu (30 μg) za stejných podmínek.

Poté připravil bakteriální lyzát z Klebsiella pneumoniae a testoval na přítomnost genů blaCTX-M-1 a blaTEM pomocí PCR testu. Po PCR použil UV transiluminátor a našel dva pásy; gen blaCTX-M-1 (950 bp) a gen blaTEM (1 080 bp).
Která z následujících možností by mohla zlepšit výsledek předchozího experimentu?
(A) Vzdálenost 25 mm od středu ke středu je příliš malá a měla by být zvětšena na 45 mm
(B) Místo Mueller-Hintonova agaru použijte Sabouraudův dextrózový agar
(C) PCR nelze použít pro detekci genů blaCTX-M-1 a blaTEM
(D) Použití cefotaximových a ceftazidimových disků místo erythromycinových a chloramfenikolových disků

Mikrobiolog naočkoval trávníkovou kulturu Klebsiella pneumoniae na Mueller-Hintonův agar a umístil disk erytromycinu (30 μg) a disk kyseliny amoxicilin-klavulanové (20/10 µg) ve vzdálenosti 25 mm od středu ke středu. Zopakoval předchozí pokus s použitím chloramfenikolu (30 µg) místo erytromycinu (30 µg) za stejných podmínek. Na straně směřující k disku s kyselinou amoxicilin-klavulanovou nedošlo k narušení zóny disků s chloramfenikolem a erytromycinem.

Poté připravil bakteriální lyzát z Klebsiella pneumoniae a testoval přítomnost genů blaCTX-M-1 a blaTEM pomocí PCR testu. Po PCR použil UV transiluminátor a zjistil dva pásy: gen blaCTX-M-1 (950 bp) a gen blaTEM (1 080 bp).
Která z následujících možností by mohla zlepšit výsledek předchozího pokusu?
(A) Vzdálenost 25 mm od středu ke středu je příliš malá a měla by se zvětšit na 45 mm.
(B) Použití Sabouraudova dextrózového agaru místo Mueller-Hintonova agaru.
(C) Pro detekci genů blaCTX-M-1 a blaTEM nelze použít PCR.
(D) Použití disků s cefotaximem a ceftazidimem místo disků s erytromycinem a chloramfenikolem.


Kaliumhydrogentartrat ist in Wasser nur wenig löslich, löst sich jedoch sowohl in Säure als auch in Base leicht auf.  Warum ist dieses Kaliumsalz so unlöslich, während die Volldoppelsäure und das Volldoppelsalz sehr wasserlöslich sind? Wie könnte dies experimentell überprüft werden?
(A) Nur D- oder L-Hydrogentartrat ist in der Lage, das Kaliumion so zu chelatisieren, dass es ausfällt. Vergleichsweise sollte die Löslichkeit von Meso-Kaliumhydrogentartrat viel höher sein als die von D oder L.
(B) Die Art und Weise, wie das einzelne Salz das Kaliumion chelatisiert, um alle Koordinationsstellen so zu füllen, dass der neutrale Komplex eine eigenständige Einheit ist. Durch die Zugabe von Methylchlorid würden aus den Alkoholen Methylether entstehen, die nicht auf die gleiche Weise koordinieren würden.
(C) Die Art und Weise, wie das einzelne Salz das Kaliumion chelatisiert, um alle Koordinationsstellen so zu füllen, dass der neutrale Komplex eine eigenständige Einheit ist. Die Oxidation der Alkohole zu Ketonen würde die Geometrie der Kohlenstoffe 2 und 3 zu sp2 verändern und dadurch die korrekte Chelatbildung verhindern.
(D) Die Art und Weise, wie das einzelne Salz das Kaliumion chelatisiert, um alle Koordinationsstellen so zu füllen, dass der neutrale Komplex eine eigenständige Einheit ist. Die Zugabe von Aceton zur Ketalbildung würde verhindern, dass die Alkohole mit dem Kaliumion interagieren.

Hydrogenvinan draselný je zcela nerozpustný ve vodě, ale snadno se rozpouští v kyselině i zásadě.  Proč je tato draselná sůl tak nerozpustná, zatímco plná dvojitá kyselina a plná dvojitá sůl jsou velmi rozpustné ve vodě? Jak by to mohlo být experimentálně ověřeno?
(A) Pouze vinan vodíku D nebo L je schopen chelatovat draselný iont takovým způsobem, že se vysráží. Srovnatelně by rozpustnost vinanu mesodraselného měla být mnohem vyšší než D nebo L.
(B) Způsob, jakým jediná sůl chelatuje draselný iont tak, aby vyplnila všechna koordinační místa takovým způsobem, že neutrální komplex je samostatnou jednotkou. Přidáním methylchloridu by se z alkoholů vytvořily methylethery, které by se nekoordinovaly stejným způsobem.
(C) Způsob, jakým jednoduchá sůl chelatuje draselný iont tak, aby vyplnila všechna koordinační místa takovým způsobem, že neutrální komplex je samostatnou jednotkou. Oxidace alkoholů na ketony by změnila geometrii uhlíků 2 a 3 na sp2, čímž by se zabránilo správné chelataci.
(D) Způsob, jakým jediná sůl chelatuje draselný iont tak, aby vyplnila všechna koordinační místa takovým způsobem, že neutrální komplex je samostatnou jednotkou. Přidání acetonu za vzniku ketalu by zabránilo alkoholům v interakci s iontem draslíku.

Hydrogenvinan draselný je ve vodě poměrně málo rozpustný, ale snadno se rozpouští v kyselině i v zásadě. Proč je tato draselná sůl tak nerozpustná, zatímco plná dvojná kyselina a plná dvojná sůl jsou ve vodě dobře rozpustné? Jak by se to dalo experimentálně ověřit?
(A) Pouze D nebo L hydrogenvinan je schopen chelatovat draselný ion takovým způsobem, že se vysráží. roztavení meso draselného hydrogenvinanu by mělo být mnohem vyšší než u D nebo L.
(B) Způsob, jakým jediná sůl chelatuje draselný ion, je takový, že vyplní všechna koordinační místa takovým způsobem, že neutrální komplex je samostatnou jednotkou. Přídavek methylchloridu by z alkoholů vytvořil methylethery, které by se nekoordinovaly stejným způsobem.
(C) Způsob, jakým jediná sůl chelatuje draselný iont tak, že vyplní všechna koordinační místa, takže neutrální komplex je samostatnou jednotkou. Oxidace alkoholů na ketony by změnila geometrii uhlíků 2 a 3 na sp2, čímž by zabránila správné chelataci.
(D) Způsob, jakým jednoduchá sůl chelatuje draselný iont, neboť vyplňuje všechna koordinační místa tak, že neutrální komplex je samostatnou jednotkou. Přídavek acetonu za vzniku ketalu by zabránil interakci alkoholů s draselným iontem.


Identifikujte výchozí materiál (materiály) potřebný k syntéze methyl-2-propyl-1,2,4a,5,6,7,8,8a-oktahydronaftalen-1-karboxylátu.
(A) 1-vinylcyklohex-1-en a methylhex-2-ynoát
(B) methyl (2E,4E,10Z)-tetradeka-2,4,10-trienoát
(C) Cyklohexen a methyl-2,3-dimethylenhexanoát
(D) methyl (2E,8E,10E)-tetradeka-2,8,10-trienoát

Identifikuje se výchozí materiál (výchozí materiály) potřebný k syntéze methyl-2-propyl-1,2,4a,5,6,7,8,8a-oktahydronaftalen-1-karboxylátu.
(A) 1-vinylcyklohex-1-en a methylhex-2-ynoát
(B) methyl (2E,4E,10Z)-tetradeca-2,4,10-trienoát
(C) Cyklohexen a methyl 2,3-dimethylenhexanoát
(D) methyl (2E,8E,10E)-tetradeca-2,8,10-trienoát


3,3,6-trimethylhepta-1,5-dien-4-on reaguje s 1 ekvivalentem kyseliny metachlorerbenzoové. Vznikají dva různé produkty v poměru přibližně 1:1.

V oddělené nádobě methyllithium reaguje s jodidem měďnatým(I). přebytek vzniklého roztoku se pomalu přidává ke směsi produktů první reakce. Uveďte jeden produkt, který vznikne touto reakcí:
(A) 2,3,4,5,5-pentamethylhept-6-ene-2,4-diol
(B) 5-hydroxy-3,3,6,6-tetramethylhept-1-en-4-one
(C) 4,4,5,7,7-pentamethyloctane-3,5-diol
(D) 6-hydroxy-2,2,5,5-tetramethyloctan-4-one

3,3,6-trimethylhepta-1,5-dien-4-on se zpracovává 1 ekvivalentem kyseliny meta-chlorperbenzoové. Vznikají dva různé produkty v poměru přibližně 1:1.

V samostatné nádobě se methyllithium zpracovává jodidem měďnatým. Přebytek výsledného roztoku se pomalu přidává do produktové směsi první reakce. Jmenujte jeden produkt, který bude touto reakcí vytvořen:
(A) 2,3,4,5,5-pentamethylhept-6-en-2,4-diol
(B) 5-hydroxy-3,3,6,6-tetramethylhept-1-en-4-on
(C) 4,4,5,7,7-pentamethyloktan-3,5-diol
(D) 6-hydroxy-2,2,5,5-tetramethyloktan-4-on

Na 3,3,6-trimethylhepta-l,5-dien-4-on se působí 1 ekvivalentem kyseliny meta-chlorperbenzoové. Vzniknou dva různé produkty, přibližně v poměru 1:1.

V oddělené nádobě se na methyllithium působí jodidem měďným. přebytek výsledného roztoku se pomalu přidá ke směsi produktů první reakce. Uveďte jeden produkt, který touto reakcí vznikne:
(A) 2,3,4,5,5-pentamethylhept-6-en-2,4-diol
(B) 5-hydroxy-3,3,6,6-tetramethylhept-1-en-4-on
(C) 4,4,5,7,7-pentamethyloktan-3,5-diol
(D) 6-hydroxy-2,2,5,5-tetramethyloktan-4-on


Úhlová velikost horizontu událostí supermasivní černé díry ve středu galaxie ve vzdálenosti d=10^10 parseků byla změřena jako θ=10^-17 stupňů. Najděte řád entropie černé díry.
(A) 10^59 J/K
(B) 10^66 J/K
(C) 10^65 J/K
(D) 10^62 J/K

Úhlová velikost horizontu událostí supermasivní černé díry v centru galaxie ve vzdálenosti d=10^10 parseků je θ=10^-17 stupňů. Určete řádovou velikost entropie černé díry.
(A) 10^59 J/K
(B) 10^66 J/K
(C) 10^65 J/K
(D) 10^62 J/K

Úhlová velikost horizontu událostí supermasivní černé díry v centru galaxie ve vzdálenosti d=10^10 parseků je měřena na θ=10^-17 stupňů. Určete řádovou velikost entropie černé díry.
(A) 10^59 J/K
(B) 10^66 J/K
(C) 10^65 J/K
(D) 10^62 J/K


Výzkumný chemik specializující se na organickou chemii dostal od svého vedoucího úkol syntetizovat Schiffovu bázi pomocí ketonu a primárního aminu.
Požadovaná Schiffova báze obsahuje 10 methylenových skupin (5 patří aminu a 5 patří ketonu), 1 methinovou skupinu (která patří aminu) a IHD hodnotu 3.
Protokol uvádí, že reakce typicky poskytuje pouze 57 %. Nyní, pokud je výzkumník instruován, aby vyrobil 50 gramů Schiffovy báze, jaké množství reaktantů by mělo být použito k dosažení tohoto cíle?
(A) Keton = 56,60 ml; Primární amin = 50,13 ml
(B) Keton = 45,68 ml; Primární amin = 61,05 ml
(C) Keton = 61,47 ml; Primární amin = 45,26 ml
(D) Keton = 50,65 ml; Primární amin = 56,08 ml

Výzkumný chemik specializující se na organickou chemii dostal od svého vedoucího úkol syntetizovat Schiffovu bázi pomocí ketonu a primárního aminu.
Požadovaná Schiffova báze obsahuje 10 methylenových skupin (5 patří aminu a 5 patří ketonu), 1 methinovou skupinu (která patří aminu) a IHD hodnotu 3.
Protokol uvádí, že reakce typicky poskytuje pouze 57 %. Nyní, pokud je výzkumník instruován, aby vyrobil 50 gramů Schiffovy báze, jaké množství reaktantů by mělo být použito k dosažení tohoto cíle?
(A) keton = 56,60 ml; Primární amin = 50,13 ml
(B) keton = 45,68 ml; Primární amin = 61,05 ml
(C) keton = 61,47 ml; Primární amin = 45,26 ml
(D) keton = 50,65 ml; Primární amin = 56,08 ml

Výzkumný chemik specializující se na organickou chemii dostal od svého nadřízeného za úkol syntetizovat Schiffovu bázi pomocí ketonu a primárního aminu.
Požadovaná Schiffova báze obsahuje 10 methylenových skupin (5 patří aminu a 5 patří ketonu), 1 methinovou skupinu (která patří aminu) a hodnotu IHD 3.
Protokol specifikuje, že reakce obvykle poskytuje pouze 57 %. Nyní, pokud je výzkumník instruován, aby vyrobil 50 gramů Schiffovy báze, jaké množství reaktantů by mělo být použito k dosažení tohoto cíle?
(A) keton = 56,60 ml ; Primární amin = 50,13 ml
(B) keton = 45,68 ml ; Primární amin = 61,05 ml
(C) keton = 61,47 ml ; Primární amin = 45,26 ml
(D) keton = 50.65 ml ; Primární amin = 56.08 ml


Při gametogenezi podstoupí zárodečná linie dva cykly meiózy, aby vznikly haploidní gamety. Cílem meiózy, na rozdíl od mitózy, je oddělit nejen replikované sesterské chromatidy, ale také homologní páry chromozomů za vzniku haploidních buněk. Oplodněné gamety vstupují do embryogeneze a nakonec se vyvinou v organismus. Meióza není vždy dokonale provedena a většina takových případů vede k embryonální letalitě. Životaschopné události lze detekovat již v karyotypu embryonálních buněk z plodové vody. Jedna taková událost má za následek Klinefelterův syndrom u chlapců. Který molekulární mechanismus je zodpovědný za méně výrazné fenotypové důsledky Klinefelterova syndromu ve srovnání se známějším Downovým syndromem?
(A) rozlišení chiasmat separázou v diakineze
(B) progrese polymerázy alfa v morule/blastocystě
(C) připojení vřetena ke kinetochorům v metafázi I
(D) methylace chromatinu histon methyltransferázami v post-zygotě

Při gametogenezi prochází zárodečná linie dvěma cykly meiózy, aby vznikly haploidní gamety. Cílem meiózy, na rozdíl od mitózy, je oddělit nejen replikované sesterské chromatidy, ale také homologní páry chromozomů za vzniku haploidních buněk. Oplodněné gamety vstupují do embryogeneze a nakonec se vyvinou v organismus. Meióza není vždy provedena dokonale a většina takových případů vede k embryonální letalitě. Životaschopné události lze již detekovat v karyotypu embryonálních buněk z plodové vody. Jedna taková událost má za následek Klinefelterův syndrom u chlapců. Který molekulární mechanismus je zodpovědný za méně výrazné fenotypové důsledky Klinefelterova syndromu ve srovnání se známějším Downovým syndromem?
(A) rozlišení chiasmat separázou v diakinezi
(B) progrese polymerázy alfa v morule/blastocystě
(C) připojení vřetena ke kinetochorům v metafázi I
(D) methylace chromatinu histonovými methyltransferázami v postzygotním


Identifikujte výchozí materiál, A, v následující reakci.
A + a methylenrutheniová sloučenina + 1-propen ---> 1-(prop-1-en-1-yl)-2-vinylcyklopentan
(A) 2-methyl-3-methylenbicyklopentan
(B) 1,2-dimethylenecyklopentan
(C) 2-methylbicyklohex-2-en
(D) bicyklohept-6-en

V následující reakci se identifikuje výchozí materiál A.
A + sloučenina methyleneruthenia + 1-propen ---> 1-(prop-1-en-1-yl)-2-vinylcyklopentan
(A) 2-methyl-3-methylenbicyklopentan
(B) 1,2-dimethylenecyklopentan
(C) 2-methylbicyklohex-2-en
(D) bicyclohept-6-en

Identifikujte výchozí materiál, A, v následující reakci.
A + a methylenrutheniová sloučenina + 1-propen ---> 1-(prop-1-en-1-yl)-2-vinylcyklopentan
(A) 2-methyl-3-methylenbicyklopentan
(B) 1,2-dimethylencyklopentan
(C) 2-methylbicyklohex-2-en
(D) bicyklohept-6-en


Uvažujme systém s hamiltonovským operátorem $H = \varepsilon \vec{\sigma}.\vec{n}$. Zde je $\vec{n}$ libovolný jednotkový vektor, $\varepsilon $ je konstanta energie dimenze a složky $\vec{\sigma}$ jsou Pauliho spinové matice. Jaké jsou vlastní hodnoty hamiltonovského operátoru?
(A) +\hbar/2, -\hbar/2
(B) +1, -1
(C) +\varepsilon \hbar/2, - \varepsilon \hbar/2
(D) + \varepsilon, -\varepsilon

Uvažujme systém s hamiltonovským operátorem $H = \varepsilon \vec{\sigma}.\vec{n}$. Zde $\vec{n}$ je libovolný jednotkový vektor" to correctly convey , $varepsilon $je konstanta energetické dimenze a složky $\vec{\sigma}$ jsou Pauliho spinové matice. Jaká jsou vlastní čísla hamiltonovského operátoru?
(A) +\hbar/2, -\hbar/2
(B) +1, -1
(C) +\varepsilon \hbar/2, - \varepsilon \hbar/2
(D) + \varepsilon, -\varepsilon


Připravili jste neznámou sloučeninu. K identifikaci produktu jste použili následující charakterizační techniky: FTIR a 1H NMR. Spektrum FTIR ukazuje velmi široký absorpční pík při 3000 vlnových číslech. Silný absorpční pík je také pozorován při 1700 vlnových číslech. V 'H NMR spektru bylo pozorováno několik píků, z nichž žádný neodpovídá vinylovým vodíkům. Jeden ze signálů v 1H NMR je dublet tripletů kvartetů, zatímco jiný signál je dublet tripletů tripletů. Identifikujte sloučeninu buď jako CH3CH2C(H)(CH3)C(H)(CH3)COOH, CH3CH2C(H)(C2H5)C(H)(C2H5)COOH, CH3C(H)(CH3)C(H)( CH3)CH2COOH nebo CH3C(H)(C2H5)C(H)(C2H5)CH2COOH
(A) CH3CH2C(H)(CH3)C(H)(CH3)COOH
(B) CH3C(H)(CH3)C(H)(CH3)CH2COOH
(C) CH3CH2C(H)(C2H5)C(H)(C2H5)COOH
(D) CH3C(H)(C2H5)C(H)(C2H5)CH2COOH

Připravili jste neznámou sloučeninu. K identifikaci produktu jste použili následující charakterizační techniky: FTIR a 1H NMR. FTIR spektrum ukazuje velmi široký absorpční pík na vlnové délce 3000. Silný absorpční pík je pozorován také na vlnočtu 1700. Ve spektru 1H NMR bylo pozorováno několik píků, z nichž žádný neodpovídá vinyl-hydrogenům. Jeden ze signálů v 1H NMR je dublet tripletů kvartetů, zatímco jiný signál je dublet tripletů tripletů. Určete sloučeninu buď jako CH3CH2C(H)(CH3)C(H)(CH3)COOH, CH3CH2C(H)(C2H5)C(H)(C2H5)COOH, CH3C(H)(CH3)C(H)(CH3)CH2COOH, nebo CH3C(H)(C2H5)C(H)(C2H5)CH2COOH.
(A) CH3CH2C(H)(CH3)C(H)(CH3)COOH
(B) CH3C(H)(CH3)C(H)(CH3)CH2COOH
(C) CH3CH2C(H)(C2H5)C(H)(C2H5)COOH
(D) CH3C(H)(C2H5)C(H)(C2H5)CH2COOH

Připravili jste si neznámou sloučeninu. K identifikaci produktu jste použili následující charakterizační techniky: FTIR a 1H NMR. FTIR spektrum vykazuje velmi široký absorpční vrchol na cm^-1 3000. Silný absorpční vrchol je také pozorován při vlnočtách 1700. V 1H NMR spektru bylo pozorováno několik píků, z nichž žádný neodpovídá vinyl-vodíkům. Zatímco jedním ze signálů v 1H NMR je dublet trojice čtveřic, jiný signál je dublet trojice trojic. Sloučeninu identifikujte buď takto: CH3CH2C(H)(CH3)C(H)(CH3)COOH, CH3CH2C(H)(C2H5)C(H)(C2H5)COOH, CH3C(H)(CH3)C(H)(CH3)CH2COOH, nebo CH3C(H)(C2H5)C(H)(C2H5)CH2COOH
(A) CH3CH2C(H)(CH3)C(H)(CH3)COOH
(B) CH3C(H)(CH3)C(H)(CH3)CH2COOH
(C) CH3CH2C(H)(C2H5)C(H)(C2H5)COOH
(D) CH3C(H)(C2H5)C(H)(C2H5)CH2COOH


Sloučenina A (C3H6) podléhá bromování v přítomnosti tetrachlormethanu za vzniku sloučeniny B. Když sloučenina B reaguje s alkoholovým KOH, vzniká sloučenina C. Průchodem sloučeniny C rozžhavenou železnou trubicí vzniká sloučenina D. Sloučenina D reaguje se směsí dvou silných kyselin za vzniku sloučeniny E. Sloučenina E v přítomnosti železného šrotu a kyseliny chlorovodíkové tvoří sloučeninu F. Sloučenina F reaguje s kyselinou dusičnou za vzniku sloučeniny G. Při reakci sloučeniny G s hydroxidem sodným vzniká sloučenina H. Určete nesprávné tvrzení o produktech získaných v tomto sledu reakcí.
(A) Sloučenina F se používá k syntéze barviv.
(B) Sloučenina D dává v 1H NMR spektru dva singlety.
(C) Sloučenina C je hořlavý plyn.
(D) Sloučenina H dává po přidání roztoku chloridu železitého žlutou barvu.

Sloučenina A (C3H6) podléhá bromaci v přítomnosti tetrachlormethanu za vzniku sloučeniny B. Když sloučenina B reaguje s alkoholickým KOH, vytváří sloučeninu C. Procházením sloučeniny C skrz rozžhavenou železnou trubici vzniká sloučenina D. Sloučenina D reaguje s směs dvou silných kyselin za vzniku sloučeniny E. Sloučenina E v přítomnosti železného odpadu a kyseliny chlorovodíkové tvoří sloučeninu F. Sloučenina F reaguje s kyselinou dusitou za vzniku G. Když G reaguje se sodíkem hydroxid, tvoří H. Identifikujte nesprávné tvrzení o produktech získaných v této reakční sekvenci.
(A) F se používá pro syntézu barviv.
(B) D poskytuje dva singlety v1H NMR spektru.
(C) C je hořlavý plyn.
(D) H dává po přidání roztoku chloridu železitého žluté zbarvení.

Sloučenina A (C3H6) podléhá bromaci v přítomnosti tetrachlormethanu za vzniku sloučeniny B. Když sloučenina B reaguje s alkoholovým KOH, tvoří sloučeninu C. Průchodem sloučeniny C rozžhavenou železnou trubicí vzniká sloučenina D. Sloučenina D reaguje se směsí dvou silných kyselin za vzniku sloučeniny E. Sloučenina E v přítomnosti železného šrotu a kyseliny chlorovodíkové tvoří sloučeninu F. Sloučenina F reaguje s kyselinou dusitou za vzniku G. Když G reaguje s hydroxidem sodným, tvoří H. Identifikujte nesprávnou deklaraci o produktech získaných v této reakční sekvenci.
(A) F se používá pro syntézu barviv.
(B) D dává dvě singlety v 1H NMR spektru.
(C) C je hořlavý plyn.
(D) H dává žlutou barvu s přídavkem roztoku chloridu železitého.


Identifikujte možný produkt, když (1S,4R)-2-vinyl-2-azabicyclo[2.2.1]hept-5-en projde Copeovým přeskupením.
(A) 4,6,7,7a-tetrahydro-3H-cyklopentapyridin
(B) 4,4a,5,6-tetrahydro-1H-cyklopentapyridin
(C) 4,4a,5,7a-tetrahydro-3H-cyklopentapyridin
(D) 4,4a,7,7a-tetrahydro-1H-cyklopentapyridin

Určete možný produkt, když (1S,4R)-2-vinyl-2-azabicyklo[2.2.1]hept-5-en projde Copeovým přesmykem.
(A) 4,6,7,7a-tetrahydro-3H-cyklopentapyridin
(B) 4,4a,5,6-tetrahydro-1H-cyklopentapyridin
(C) 4,4a,5,7a-tetrahydro-3H-cyklopentapyridin
(D) 4,4a,7,7a-tetrahydro-1H-cyklopentapyridin

Identifikujte možný produkt, když (1S,4R)-2-vinyl-2-azabicyklo[2.2.1]hept-5-en podléhá Copeově přesmyku.
(A) 4,6,7,7a-tetrahydro-3H-cyklopentapyridin
(B) 4,4a,5,6-tetrahydro-lH-cyklopentapyridin
(C) 4,4a,5,7a-tetrahydro-3H-cyklopentapyridin
(D) 4,4a,7,7a-tetrahydro-lH-cyklopentapyridin


Propionaldehyd a butyraldehyd byly zahřívány v přítomnosti NaOEt v EtOH. Kolik různých produktů může vzniknout při této reakci?
(A) 2
(B) 4
(C) 8
(D) 16

Propionaldehyd a butyraldehyd byly zahřáty v přítomnosti NaOEt v EtOH. Kolik různých produktů se může při této reakci vytvořit?
(A) 2
(B) 4
(C) 8
(D) 16


Abychom vypočítali potřebný paprsek k vytvoření částice X, provedli jsme následující simulaci v softwaru High Energy $e^{+}e^{-}\rightarrow X$, kde je elektron $e^{-}$ v klidu. Zjistili jsme, že energie paprsku musí být alespoň rovna $9,6\times10^{6}$ GeV.
Jaká je hmotnost částice X použité pro tuto simulaci?
(A) 542 GeV
(B) 1091 GeV
(C) 3132 GeV
(D) 99 GeV

Abychom vypočítali paprsek potřebný k vytvoření částice X, provedli jsme následující simulaci v softwaru pro vysoké energie $e^{+}e^{-}\rightarrow X$, kde je elektron $e^{-}$ v klidu. Zjistili jsme, že energie paprsku musí být alespoň rovna $9.6\times10^{6}$ GeV.
Jaká je hmotnost částice X použité pro tuto simulaci?
(A) 542 GeV
(B) 1091 GeV
(C) 3132 GeV
(D) 99 GeV

Pro výpočet svazku potřebného k vytvoření částice X jsme provedli následující simulaci v softwaru High Energy $e^{+}e^{-}\rightarrow X$, kde je elektron $e^{-}$ v klidu. Zjistili jsme, že energie svazku musí být alespoň $9,6\krát10^{6}$ GeV.
Jaká je hmotnost částice X použité pro tuto simulaci?
(A) 542 GeV
(B) 1091 GeV
(C) 3132 GeV
(D) 99 GeV


Přečtěte si následující úryvek o signální dráze Wnt3a u člověka a odpovězte na následující otázku.

Wnt3a, sekretovaný glykoproteinový ligand, váže N-terminální extracelulární doménu svého transmembránového receptoru proteinu frizzled a spolu s ko-receptorem LRP5/6 vede k transdukci signálních kaskád, které regulují řadu buněčných procesů včetně buněčné proliferace, diferenciace a uvolňování intracelulárního vápníku. Beta-katenin je v této signální dráze klíčovým proteinem, který se po navázání ligandu hromadí v cytoplazmě a nakonec je přemístěn do jádra. V jádře funguje beta-katenin jako transkripční koaktivátor, kde se spolu s dalšími faktory přímo váže na DNA a iniciuje transkripci cílových genů. Bez nekanonické vazby ligandu Wnt3a se Beta-katenin nehromadí v cytoplazmě, místo toho je zaměřen na destrukční komplex, který vede k proteazomální degradaci.

Která z následujících skupin slov/vět z úryvku obsahuje správné pojmy POUZE s ohledem na výše uvedenou signální dráhu?
(A) translokace do jádra, intracelulární vápník, destrukční komplex, frizzled
(B) Proteosomální degradace, N-terminální extracelulární, frizzled, nekanonický.
(C) Beta-katenin, přímo váže DNA, LRP5/6, transmembránový receptorový protein.
(D) transkripční koaktivátor, glykoprotein, akumulace v cytoplazmě, beta-katenin.

Přečtěte si následující pasáž o signální dráze Wnt3a u lidí, abyste odpověděli na následující otázku.

Wnt3a, secernovaný glykoproteinový ligand, se váže na N-koncovou extracelulární doménu svého transmembránového receptorového proteinu a spolu s koreceptorem LRP5/6 vede k transdukci signálních kaskád, které regulují řadu buněčných procesů včetně buněčné proliferace. diferenciace a uvolňování intracelulárního vápníku. Beta-catenin je klíčový protein v této signální dráze, po navázání ligandu se hromadí v cytoplazmě a nakonec je translokován do jádra. V jádře funguje Beta-catenin jako koaktivátor transkripce, kde se přímo váže na DNA spolu s dalšími faktory, aby zahájil transkripci cílových genů. Bez nekanonické vazby ligandu Wnt3a se Beta-catenin nehromadí v cytoplazmě, místo toho je cílen destrukčním komplexem, který vede k proteasomální degradaci.

Které z následujících skupin slov/frází z pasáže obsahuje správné výrazy POUZE ve vztahu k výše uvedené signální cestě?
(A) Translokace do jádra, intracelulární vápník, destrukční komplex, kudrnaté
(B) Proteosomální degradace, N-terminální extracelulární, kudrnatá, nekanonická.
(C) Beta-catenin, přímo váže DNA, LRP5/6, transmembránový receptorový protein.
(D) Koaktivátor transkripce, glykoprotein, akumulace v cytoplazmě, Beta-catenin

Přečtěte si následující pasáž o signální dráze Wnt3a u lidí, abyste odpověděli na následující otázku.

Wnt3a, sekretovaný glykoproteinový ligand, se váže na N-koncovou extracelulární doménu svého transmembránového receptorového proteinu krepatělého a spolu s ko-receptorem LRP5/6 vede k transdukci signálních kaskád, které regulují řadu buněčných procesů včetně buněčné proliferace, diferenciace a uvolňování intracelulárního vápníku. Beta-katenin je klíčovým proteinem v této signální dráze, hromadí se v cytoplazmě po vazbě ligandu a nakonec je translokován do jádra. V jádře funguje beta-katenin jako transkripční koaktivátor, kde se přímo váže na DNA spolu s dalšími faktory, aby inicioval transkripci cílových genů. Bez nekanonické vazby ligandu Wnt3a se beta-katenin nehromadí v cytoplazmě, místo toho je zaměřen na destrukční komplex, který vede k proteazomální degradaci.

Která z následující skupiny slov/frází z pasáže obsahuje správné výrazy POUZE ve vztahu k výše uvedené signální dráze?
(A) Translokace do jádra, intracelulární vápník, destrukční komplex, kudrnaté
(B) Proteozomální degradace, N-terminální extracelulární, kudrnatá, nekanonická.
(C) Beta-katenin, přímo váže DNA, LRP5/6, protein transmembránového receptoru.
(D) Transkripční koaktivátor, glykoprotein, akumulace v cytoplazmě, beta-katenin


Identifikujte teoretická data 1H-NMR pro konečný produkt E vytvořený v následující sérii reakcí.
2-methylpropan-1-ol + K2Cr2O4 / H2SO4 ---> A
A + LiOH ---> B
B + Lithium propan-2-ide ---> C
C + H3O+, H2O, teplo ---> D
D + Dimethylamin + H+ ---> E
(A) 0,91 (3H, t), 0,96 (3H, t), 1,56 (2H, tq), 1,95 (2H, qd), 2,02 (2H, t), 2,72 (6H, s), 4,77 (1H, t)
(B) 0.84 (12H, d), 1.77 (2H, septd), 2.43 (1H, t), 2.44 (6H, s)
(C) 0,97 (3H, t), 1,21 (6H, d), 1,96 (2H, qd), 2,38 (1H, sept), 2,73 (6H, s), 4,79 (1H, t)
(D) 1.19 (6H, d), 1.53 (6H, s), 2.33 (1H, sept), 2.72 (6H, s)

Identifikujte teoretická1H-NMR data pro konečný produkt E vzniklý v následující sérii reakcí.
2-methylpropan-1-ol + K2Cr2O4 / H2SO4 ---> A
A + LiOH --> B
B + Lithium propan-2-ide ---> C
C + H3O+, H2O, Teplo ---> D
D + dimethylamin + H+ ---> E
(A) 0,91 (3H, t), 0,96 (3H, t), 1,56 (2H, tq), 1,95 (2H, qd), 2,02 (2H, t), 2,72 (6H, s), 4,77 (1H , t)
(B) 0,84 (12H, d), 1,77 (2H, septd), 2,43 (1H, t), 2,44 (6H, s)
(C) 0,97 (3H, t), 1,21 (6H, d), 1,96 (2H, qd), 2,38 (1H, sept), 2,73 (6H, s), 4,79 (1H, t)
(D) 1,19 (6H, d), 1,53 (6H, s), 2,33 (1H, sept), 2,72 (6H, s)

Identifikujte teoretická1H-NMR data pro konečný produkt E vzniklý v následujících sériích reakcí.
2-methylpropan-1-ol + K2Cr2O4 / H2SO4 ---> A
A + LiOH --> B
B + Lithium propan-2-ide ---> C
C + H3O+, H2O, Teplo ---> D
D + dimethylamin + H+ ---> E
(A) 0,91 (3H, t), 0,96 (3H, t), 1,56 (2H, tq), 1,95 (2H, qd), 2,02 (2H, t), 2,72 (6H, s), 4,77 (1H , t)
(B) 0,84 (12H, d), 1,77 (2H, septd), 2,43 (1H, t), 2,44 (6H, s)
(C) 0,97 (3H, t), 1,21 (6H, d), 1,96 (2H, qd), 2,38 (1H, sept), 2,73 (6H, s), 4,79 (1H, t)
(D) 1,19 (6H, d), 1,53 (6H, s), 2,33 (1H, sept), 2,72 (6H, s)


Rozhodli jste se pro radioizotopové značení při testech enzymatické aktivity a pro methionin jste zvolili [3H]. Vaše komerční zásoba L-[methyl-3H]-methioninu byla dodána s následujícím označením: velikost jednotky 250 μCi(9,25 MBq); 70,7 Ci/mmol (2,616 TBq/mmol); celkový objem 0,25 ml v 50 mM tricin (pH 7,4; 10 mM BME).
S použitím této komerční zásoby L-[methyl-3H]-methioninu se snažíte připravit 5× radioaktivně značený („horký“) zásobní roztok aminokyseliny, jehož koncentrace je 1,25 mM, 375 μCi/ml a specifická aktivita 300 mCi/mmol.
1) Jaký je celkový objem vašeho 5X „horkého“ zásobního roztoku aminokyselin?
2) Jaké množství neradioaktivní („studené“) aminokyseliny potřebujete k dosažení cílové specifické aktivity?
(A) 0,67 ml; 0,9256 mikromolu
(B) 0,78 ml; 0,7654 mikromolu
(C) 0,78 ml; 0,8375 mikromolu
(D) 0,67 ml; 0,8298 mikromolu

Rozhodli jste se provést radioizotopové značení pro vaše testy enzymatické aktivity a rozhodli jste se použít [3H] pro methionin. Vaše komerční zásoba L-[Methyl-3H]-methionin se dodává s následujícím štítkem: velikost jednotky 250 μCi (9,25 MBq); 70,7 Ci/mmol (2,616 TBq/mmol); celkový objem 0,25 ml v 50 mM Tricinu (pH 7,4; 10 mM BME).
Pomocí tohoto komerčního zásobního roztoku L-[methyl-3H]-methionin se snažíte vytvořit 5X radioaktivně značený („horký“) zásobní roztok aminokyselin, jehož koncentrace je 1,25 mM, 375 μCi/ml a specifická aktivita 300 mCi/mmol. .
1) Jaký je celkový objem vaší 5X „horké“ zásoby aminokyselin?
2) Kolik neradioaktivně značených („studených“) aminokyselin potřebujete k dosažení cílené specifické aktivity?
(A) 0,67 ml; 0,9256 mikromolu
(B) 0,78 ml; 0,7654 mikromolu
(C) 0,78 ml; 0,8375 mikromolu
(D) 0,67 ml; 0,8298 mikromolu


Konečný produkt, H, se identifikuje v následujícím pořadí reakcí.
Benzen + isobutylchlorid / AlCl3 ---> A
A + isopropylchlorid / AlCl3 ---> B
B + KMnO4 / Teplo ---> C
C + SOCl2 ---> D
D + NH3 / ohřev ---> E
E + LiAlH4 / H2O ---> F
F + CH3I (přebytek) ---> G
G + NaNH2 / NH3 ---> H
(A) 2-(4-(terc-butyl)fenyl)-N,N-dimethylethan-1-amin
(B) 1-(5-(terc-butyl)-2-isopropylfenyl)-N,N-dimethylmethanamin
(C) 5-(terc-butyl)-2-((dimethylamino)methyl)anilin
(D) 1-(4-(terc-butyl)-2-methylfenyl)-N,N-dimethylmethanamin

Identifikujte konečný produkt, H, v následující sekvenci reakcí.
Benzen + isobutylchlorid / AlCl3 ---> A
A + isopropylchlorid / AlCl3 ---> B
B + KMnO4 / Teplo ---> C
C + SOCI2 ---> D
D + NH3 / Teplo ---> E
E + LiAlH4 / H2O ---> F
F + CH3I (přebytek) ---> G
G + NaNH2 / NH3 --> H
(A) 2-(4-(terc-butyl)fenyl)-N,N-dimethylethan-1-amin
(B) 1-(5-(terc-butyl)-2-isopropylfenyl)-N,N-dimethylmethanamin
(C) 5-(terc-butyl)-2-((dimethylamino)methyl)anilin
(D) 1-(4-(terc-butyl)-2-methylfenyl)-N,N-dimethylmethanamin

Určete konečný produkt H v následujícím sledu reakcí.
Benzen + isobutylchlorid / AlCl3 ---> A
A + isopropylchlorid / AlCl3 ---> B
B + KMnO4 / teplo ---> C
C + SOCl2 ---> D
D + NH3 / teplo ---> E
E + LiAlH4 / H2O ---> F
F + CH3I (přebytek) ---> G
G + NaNH2 / NH3 ---> H
(A) 2-(4-(terc-butyl)fenyl)-N,N-dimethylethan-1-amin)
(B) 1-(5-(terc-butyl)-2-isopropylfenyl)-N,N-dimethylmethanamin
(C) 5-(terc-butyl)-2-((dimethylamino)methyl)anilin
(D) 1-(4-(terc-butyl)-2-methylfenyl)-N,N-dimethylmethanamin


Student provedl kyselinou katalyzovanou reakci 3-methylpyrrolidinu se sloučeninou A, konečným produktem reakce je 1-(cyklohexylidenmethyl)-3-methylpyrrolidin. Vyberte vhodné činidlo (A) a katalyzátor (B) pro reakci.
3-methylpyrrolidin + A (B, teplo, rozpouštědlo) ---> 1-(cyklohexylidenmethyl)-3-methylpyrrolidin
(A) A = cyklohexankarbaldehyd, B = kyselina octová
(B) A = vinylcyklohexan, B = kyselina octová
(C) A = vinylcyklohexan, B = TsOH
(D) A = cyklohexankarbaldehyd, B = TsOH


Kolik z níže uvedených hvězd by bylo zjistitelných pomocí spektrografu ESPRESSO, když je spojen s jedním z 8m dalekohledů VLT na observatoři Paranal? Hvězda je považována za detekovatelnou, pokud je během 1hodinové expozice dosaženo poměru signálu k šumu (S/N) alespoň 10 na seskupený pixel.

Další podrobnosti o spektrografu ESPRESSO naleznete na následujícím odkazu:
https://www.eso.org/sci/facilities/paranal/instruments/espresso/overview.html

a) Canopus
b) Polárka
c) Hvězda s RA = 0 stupňů a DEC = 0 stupňů, absolutní V magnitudou 15 mag a nachází se ve vzdálenosti 10 pc od nás.
d) Hvězda s RA = 0 stupňů a DEC = 0 stupňů, absolutní V magnitudou 15 mag a nachází se ve vzdálenosti 200 pc od nás.
e) Hvězda s RA = 0 stupňů a DEC = 0 stupňů, absolutní V magnitudou 15 mag a umístěná ve vzdálenosti 5 pc od nás.
f) Hvězda s RA = 0 stupňů a DEC = 0 stupňů, absolutní V magnitudou 15 mag a nachází se ve vzdálenosti 50 pc od nás.
(A) 2
(B) 4
(C) 5
(D) 3

Kolik z níže uvedených hvězd by bylo detekovatelných pomocí spektrografu ESPRESSO, pokud by byl spojen s jedním z 8m dalekohledů VLT na observatoři Paranal? Hvězda je považována za detekovatelnou, pokud je dosaženo poměru signálu k šumu (S/N) alespoň 10 na binned pixel během 1hodinové expozice.

Více informací o spektrografu ESPRESSO naleznete na následujícím odkazu:
https://www.eso.org/sci/facilities/paranal/instruments/espresso/overview.html

a) Kanopus
b) Polárka
c) Hvězda s RA = 0 stupňů a DEC = 0 stupňů, absolutní velikost V 15 mag a umístěná ve vzdálenosti 10 pc od nás.
d) Hvězda s RA = 0 stupňů a DEC = 0 stupňů, absolutní velikost V 15 mag a umístěná ve vzdálenosti 200 pc od nás.
e) Hvězda s RA = 0 stupňů a DEC = 0 stupňů, absolutní velikost V 15 mag a umístěná ve vzdálenosti 5 pc od nás.
f) Hvězda s RA = 0 stupňů a DEC = 0 stupňů, absolutní velikost V 15 mag a umístěná ve vzdálenosti 50 pc od nás.
(A) 2
(B) 4
(C) 5
(D) 3

Kolik z níže uvedených hvězd by šlo zjistit pomocí spektrografu ESPRESSO.Je spojen s jedním z 8m VLT dalekohledů z observatoře Paranal? Hvězda je považována za detekovatelnou, pokud je během 1hodinové expozice dosaženo poměru signálu k šumu (S/N) na seskupený pixel alespoň 10.

Další podrobnosti o spektrografu ESPRESSO lze najít na následujícím odkazu:
https://www.eso.org/sci/facilities/paranal/instruments/espresso/overview.html

a) Canopus
b) Polárka
c) Hvězda s RA = 0 stupňů a DEC = 0 stupňů, absolutní V magnitudou 15 mag a vzdáleností od nás 10 pc.
d) Hvězda s RA = 0 stupňů a DEC = 0 stupňů, absolutní V magnitudou 15 mag a vzdáleností od nás 200 pc.
e) Hvězda s RA = 0 stupňů a DEC = 0 stupňů, absolutní V magnitudou 15 mag a vzdáleností od nás 5 pc.
f) Hvězda s RA = 0 stupňů a DEC = 0 stupňů, absolutní V magnitudou 15 mag a vzdáleností od nás 50 pc.
(A) 2
(B) 4
(C) 5
(D) 3


Identifikovali jste nový pár ligand-receptor původně exprimovaný v buňkách neurální lišty a chcete porozumět vývojovému osudu jejich interakce. Receptor je monomerní transmembránový válec s osmi alfa šroubovicemi, čtyřmi extracelulárními šroubovicemi a třemi beta listy, které vytvářejí vazebné místo pro ligand. Ligand je stočená cívka dvou alfa šroubovic. Vytvoříte bicistronický lox-Cre vektor s ligandem ORF na pozici 5', fúzovaným s mCherry; receptor ORF je na 3' a je fúzován s eGFP na C-konci. Ligand je pod promotorem CBA a proti proudu receptoru je regulační prvek IRES. Mezi ligandem ORF a mCherry je zarážka v kazetě loxP-stop-loxP a mezi receptorem a eGFP je zarážka v kazetě lox2272-stop-lox2272. Také jste zvýšili protilátky proti nadměrně exprimovaným proteinům a nyní je používáte k testování exprese konstruktu na Western blotu po transfekci plazmidu do primární kultury astrocytů. Celkové proteiny dávají signál úměrný zatížení aktinem. Nakonec si vyšlechtíte myší model homozygotní pro svůj konstrukt na wt pozadí. Překřížíte to na SOX10-Cre hemizygotní myši; Po narození potomků si je vizualizujete pod fluorescenčním konfokálním mikroskopem. Nepozorujete zelený signál. Která z níže uvedených odpovědí vysvětluje nejpravděpodobnější důvod?
(A) ligand a receptor jsou v parakrinním vztahu
(B) konstrukt receptor-eGFP je zaseknutý v Golgiho
(C) chybí enhancer pro expresi ligandu a receptoru
(D) receptor a eGFP nejsou v rámci

Identifikovali jste nový pár ligand-receptor, který se původně exprimoval v buňkách nervové hřebenové linie, a chcete pochopit vývojový osud jejich interakce. Receptor je monomerní transmembránový sud s osmi alfa šroubovicemi, čtyřmi extracelulárními šroubovicemi a třemi beta listy, které vytvářejí vazebné místo pro ligand. Ligand je svinutá spirála ze dvou alfa šroubovic. Vytvoříte bicistronní vektor lox-Cre s ORF ligandu na pozici 5', fúzovaný s mCherry; ORF receptoru je na pozici 3' a fúzovaný s eGFP na C-konci. Ligand je pod promotorem CBA a před receptorem je regulační prvek IRES. Mezi ORF ligandu a mCherry je stop v kazetě loxP-stop-loxP a mezi receptorem a eGFP je stop v kazetě lox2272-stop-lox2272. Proti nadexprimovaným proteinům jste také zvýšili protilátky a nyní je použijete k testování exprese konstruktu na Western blotu po transfekci plazmidu do primární kultury astrocytů. Celkové proteiny dávají signál úměrný aktinovému zatížení. Nakonec vyšlechtíte model myši homozygotní pro váš konstrukt na pozadí wt. Zkřížíte jej s hemizygotními myšmi SOX10-Cre; po narození potomků je vizualizujete pod fluorescenčním konfokálním mikroskopem. Zelený signál nepozorujete. Která z následujících odpovědí vysvětluje nejpravděpodobnější příčinu?
(A) ligand a receptor jsou v parakrinním vztahu
(B) konstrukt receptor-eGFP uvízl v Golgiho aparátu.
(C) chybí enhancer pro expresi ligandu a receptoru.
(D) receptor a eGFP nejsou v záběru.

Identifikovali jste nový pár ligand-receptor původně exprimovaný v buňkách neurální lišty a chcete pochopit vývojový osud jejich interakce. Receptor je monomerní transmembránový barel s osmi alfa helixy, čtyřmi extracelulárními helixy a třemi beta listy, které vytvářejí vazebné místo pro ligand. Ligand je stočená spirála dvou alfa helixů. Vytvoříte bicistronický lox-Cre vektor s ligandovým ORF v poloze 5', fúzovaný s mCherry; receptorový ORF je na 3' a fúzovaný k eGFP na C-konci. Ligand je pod promotorem CBA a před receptorem je regulační prvek IRES. Mezi ligandem ORF a mCherry je zarážka v kazetě loxP-stop-loxP a mezi receptorem a eGFP je zarážka v kazetě lox2272-stop-lox2272. Také jste vytvořili protilátky proti nadměrně exprimovaným proteinům a nyní je používáte k testování exprese konstruktu na Western blotu po transfekci plazmidu do primární kultury astrocytů. Celkové proteiny poskytují signál úměrný obsahu aktinu. Nakonec vytvoříte myší model homozygotní pro váš konstrukt na pozadí wt. Zkřížíte ji na hemizygotní myši SOX10-Cre; po narození potomka je vizualizujete pod fluorescenčním konfokálním mikroskopem. Nepozorujete zelený signál. Která z odpovědí níže vysvětluje nejpravděpodobnější důvod?
(A) ligand a receptor jsou v parakrinním vztahu
(B) konstrukt receptor-eGFP uvízl v Golgi
(C) chybí zesilovač pro expresi ligandu a receptoru
(D) receptor a eGFP nejsou v rámci


V experimentu skupina studentů zahřívala 10 g kyseliny benzoové v ethanolu v přítomnosti kyselého katalyzátoru. Po 2 hodinách byli studenti požádáni, aby zastavili reakci a provedli sloupcovou chromatografii (CC), aby se produkt přečistil. Před CC byla reakční směs analyzována pomocí chromatografie na tenké vrstvě (TLC). Studenti zjistili, že reakční směs obsahovala skvrny A pod UV světlem, což naznačuje přítomnost výchozího materiálu, produktu a rozpouštědla. Pomocí CC oddělili z reakční směsi 4 g produktu a 3 g výchozí látky. Po provedení stechiometrických výpočtů zjistili, že procentuální výtěžek reakce je B.
(A) A = dva; B = 77,77 %
(B) A = tři; B = 55,55 %
(C) A = tři; B = 44,44 %
(D) A = dva; B = 66,66 %

Při experimentu skupina studentů zahřívala 10 g kyseliny benzoové v ethanolu za přítomnosti kyselého katalyzátoru. Po dvou hodinách měli studenti reakci zastavit a provést sloupcovou chromatografii (CC) k vyčištění produktu. Před CC byla reakční směs analyzována pomocí tenkovrstvé chromatografie (TLC). Studenti zjistili, že reakční směs obsahuje v UV světle skvrny A, které naznačují přítomnost výchozí látky, produktu a rozpouštědla. Pomocí CC oddělili z reakční směsi 4 g produktu a 3 g výchozího materiálu. Po provedení stechiometrických výpočtů zjistili, že procentuální výtěžek reakce je B.
(A) A = dva ; B = 77,77 %
(B) A = tři ; B = 55,55 %
(C) A = tři ; B = 44,44 %
(D) A = dva ; B = 66,66 %


Který sled reakcí z následujících možností by vedl k syntéze 1-(3-bromo-5-nitrofenyl)ethan-1-onu s vysokým výtěžkem, počínaje benzenem?
(A) i) HNO3/H2SO4 ; ii) Fe/HCl ; iii) NaNO2/HCl iv) H3PO2; v) Br2/FeBr3 ; vi) CH3COCl/AlCl3 ; vii) HNO3/H2SO4
(B) i) Br2/FeBr3 ; ii) HNO3/H2SO4 ; iii) CH3COCl/AlCl3 ; iv) HNO3/H2SO4 ; v) Fe/HCl ; vi) NaNO2/HCl ; vii) H3PO2
(C) i) CH3COCl/AlCl3 ; ii) Br2/FeBr3 ; iii) HNO3/H2SO4 ; iv) Fe/HCl ; v) HNO3/H2SO4 ; vi) NaNO2/HCl ; vii) H3PO2
(D) i) HNO3/H2SO4 ; ii) Fe/HCl ; iii) CH3COCl/AlCl3 ; iv) Br2/FeBr3 ; v) HNO3/H2SO4 ; vi) NaNO2/HCl ; vii) H3PO2

Která sekvence reakcí z následujících možností by vedla k vysoce výtěžné syntéze 1-(3-brom-5-nitrofenyl)ethan-1-onu, počínaje benzenem?
(A) i) HNO3/H2SO4 ; ii) Fe/HCl ; iii) NaNO2/HCl iv) H3PO2; v) Br2/FeBr3 ; vi) CH3COCl/AlCl3 ; vii) HNO3/H2SO4
(B) i) Br2/FeBr3 ; ii) HNO3/H2SO4 ; iii) CH3COCl/AlCl3 ; iv) HNO3/H2SO4 ; v) Fe/HCl ; vi) NaNO2/HCl ; vii) H3PO2
(C) i) CH3COCl/AlCl3 ; ii) Br2/FeBr3 ; iii) HNO3/H2SO4 ; iv) Fe/HCl ; v) HNO3/H2SO4 ; vi) NaNO2/HCl ; vii) H3PO2
(D) i) HNO3/H2SO4 ; ii) Fe/HCl ; iii) CH3COCl/AlCl3 ; iv) Br2/FeBr3 ; v) HNO3/H2SO4 ; vi) NaNO2/HCl ; vii) H3PO2

Která sekvence reakcí z následujících možností by vedla k syntéze 1-(3-brom-5-nitrofenyl)ethanu-1-onu s vysokým výtěžkem, počínaje benzenem?
(A) i) HNO3/H2SO4 ; ii) Fe/HCl ; iii) NaNO2/HCl iv) H3PO2; v) Br2/FeBr3 ; vi) CH3COCl/AlCl3 ; vii) HNO3/H2SO4
(B) i) Br2/FeBr3 ; ii) HNO3 / H2SO4 ; iii) CH3COCl/AlCl3 ; iv) HNO3 / H2SO4 ; v) Fe/HCl ; vi) NaNO2/HCl; vii) H3PO2
(C) i) CH3COCl/AlCl3 ; ii) Br2/FeBr3 ; iii) HNO3 / H2SO4 ; iv) Fe/HCl ; v) HNO3/H2SO4 ; vi) NaNO2/HCl; vii) H3PO2
(D) i) HNO3/H2SO4 ; ii) Fe/HCl ; iii) CH3COCl/AlCl3 ; iv) Br2/FeBr3 ; v) HNO3/H2SO4 ; vi) NaNO2/HCl; vii) H3PO2


Diamant a grafit jsou přítomny ve stejné magmatické komoře sopky. Diamant a grafit jsou ve stavu termodynamické rovnováhy v magmatické komoře, když se teplota zvýší o 100,0 K. O kolik by se měl změnit tlak, aby se udržela termodynamická rovnováha mezi diamantem a grafitem? Molární objem diamantu je 3,417 cm³/mol a molární entropie diamantu je 2,38 J K⁻¹ mol⁻¹. Molární objem grafitu je 5,298 cm³/mol a molární entropie grafitu je 5,74 J K⁻¹ mol⁻¹.
(A) Tlak se musí zvýšit o 420 barů.
(B) Tlak se musí zvýšit o 675 barů.
(C) Tlak se musí zvýšit o 312 barů.
(D) Tlak se musí zvýšit o 1786 barů.

Diamond and graphite are present in the same magma chamber of a volcano. The diamond and graphite are in the state of thermodynamic equilibrium in the magma chamber when the temperature increases by 100.0 K. By how much the pressure should change in order to maintain the thermodynamic equilibrium between the diamond and the graphite? The molar volume of diamond is 3.417 cm³/mol and the molar entropy of diamond is 2.38 J K⁻¹ mol⁻¹. The molar volume of graphite is 5.298 cm³/mol and the molar entropy of graphite is 5.74 J K⁻¹ mol⁻¹.
(A) The pressure has to increase by 420 bar.
(B) The pressure has to increase by 675 bar.
(C) The pressure has to increase by 312 bar.
(D) The pressure has to increase by 1786 bar.

Diamant a grafit jsou přítomny ve stejné magmatické komoře sopky. Diamant a grafit jsou v magmatické komoře ve stavu termodynamické rovnováhy, když se teplota zvýší o 100,0 K. O kolik by se měl změnit tlak, aby byla zachována termodynamická rovnováha mezi diamantem a grafitem? Molární objem diamantu je 3,417 cm³/mol a molární entropie diamantu je 2,38 J K⁻¹ mol⁻¹. Molární objem grafitu je 5,298 cm3/mol a molární entropie grafitu je 5,74 J K⁻1 mol⁻1.
(A) Tlak se musí zvýšit o 420 bar.
(B) Tlak se musí zvýšit o 675 bar.
(C) Tlak se musí zvýšit o 312 barů.
(D) Tlak se musí zvýšit o 1786 bar.


Antracen a dimethyl acetylendikarboxylát byly zkombinovány v poměru 1:1 a ponechány reagovat při zvýšené teplotě za vzniku produktu 1. Produkt 1 byl odebrán a poté zahříván s přebytkem vodného hydroxidu sodného za vzniku produktu 2 (po kyselém zpracování). Produkt 2 byl rozpuštěn v trifluoroctovém anhydridu a zahříván pod refluxem, čímž se dikarboxylová kyselina přeměnila na pětičlenný cyklický anhydrid, sloučeninu 3. Sloučenina 3 byla při vysoké teplotě zpracována s dalším ekvivalentem anthracenu, čímž vznikla sloučenina 4. Jaká je skupina molekulové symetrie sloučeniny 4?
(A) C2
(B) Cs
(C) C1
(D) C2v

Antracen a dimethylacetylendikarboxylát byly kombinovány v poměru 1:1 a ponechány reagovat při zvýšené teplotě, čímž vznikl produkt 1. 1 byl shromážděn a poté zahřát s přebytkem vodného hydroxidu sodného, aby vznikl produkt dikarboxylové kyseliny 2 (po kyselém zpracování). 2 byl rozpuštěn v trifluoroctovém anhydridu a zahříván při refluxu, čímž se dikarboxylová kyselina přeměnila na 5členný cyklický anhydrid, sloučeninu 3. 3 byl zpracován při vysoké teplotě jiným ekvivalentem anthracenu, čímž vznikla sloučenina 4. Jaká je skupina molekulární symetrie sloučeniny 4?
(A) C2
(B) Cs
(C) C1
(D) C2v

Antracen a dimethylacetylendikarboxylát byly spojeny v poměru 1:1 a ponechány reagovat při zvýšené teplotě, čímž byl získán produkt 1.1 byl shromážděn a poté zahříván s přebytkem vodného hydroxidu sodného za vzniku produktu dikarboxylové kyseliny 2 (po kyselém zpracování). 2 byl rozpuštěn v anhydridu kyseliny trifluoroctové a zahříván pod zpětným chladičem, čímž se dikarboxylová kyselina přeměnila na 5členný cyklický anhydrid, sloučenina 3. 3 byla zpracována při vysoké teplotě s dalším ekvivalentem anthracenu, čímž byla získána sloučenina 4. jaká je skupina molekulové symetrie sloučeniny 4?
(A) C2
(B) Čs
(C) C1
(D) C2v


Předpokládejme, že AGN vysílají veškerou svou energii ve formě elektromagnetického záření izotropně (např. bez výrazných výtrysků) a máme dokonalé detektory, které mohou měřit toto záření napříč spektrem bez překážek.
Předpokládejme, že můžeme změřit hmotnost supermasivní černé díry v AGN téměř přesně, stejně jako vzdálenost AGN.

Poté prozkoumáme graf s hmotností černé díry AGN na vodorovné ose a bolometrickou svítivostí AGN na svislé ose.
Pokud hypoteticky:
Všechny AGN se Schwarzschildovou černou dírou leží na mocninové linii prakticky bez rozptylu; všechny AGN s Kerrovou černou dírou se spinem a=1 (velmi blízko 1) a prográdní rotací také leží na mocninové čáře prakticky bez rozptylu.
Jak jsou tyto dvě čáry umístěny vůči sobě navzájem?
(A) Druhá čára (Kerrova čára) je nad 1. čárou 50 až 100krát.
(B) 2. řádek (Kerrova čára) je 5 až 10krát pod prvním řádkem.
(C) 2. řádek (Kerrova čára) je pod 1. řádkem faktorem 50 až 100.
(D) 2. řádek (Kerrova čára) je nad 1. řádkem (5 až 10krát).

Předpokládejme, že AGN vyzařují veškerý svůj energetický výstup ve formě elektromagnetického záření izotropně (např. bez výrazných výtrysků) a my máme dokonalé detektory, které by mohly měřit toto záření v celém spektru bez překážek.
Předpokládejme, že můžeme změřit hmotnost supermasivní černé díry v AGN téměř přesně, stejně jako vzdálenost AGN.

Poté prozkoumáme graf s hmotností černé díry AGN na vodorovné ose a bolometrickou svítivostí AGN na svislé ose.
Pokud hypoteticky:
Všechna aktivní jádra se Schwarzschildovou černou dírou leží na silozákonní čáře prakticky bez rozptylu; všechna aktivní aktivní jádra s Kerrovou černou dírou se spinem a=1 (velmi blízkým 1) a prográdní rotací, také leží na mocninné přímce prakticky bez rozptylu.
Jak jsou tyto dvě čáry umístěny vůči sobě navzájem?
(A) 2. linie (Kerrova linie) je nad 1. linií, a to faktorem 50 až 100.
(B) 2. linie (Kerrova linie) je pod 1. linií faktorem 5 až 10.
(C) 2. linie (Kerrova linie) je pod 1. linií faktorem 50 až 100.
(D) 2. linie (Kerrova linie) je nad 1. linií (faktorem 5 až 10).

Předpokládejme, že AGN vysílají veškerou svou energii ve formě elektromagnetického záření izotropně (např. bez výrazných výtrysků) a máme dokonalé detektory, které mohou měřit toto záření napříč spektrem bez překážek.
Předpokládejme, že můžeme změřit hmotnost supermasivní černé díry v AGN téměř přesně, stejně jako vzdálenost AGN.

Poté prozkoumáme graf s hmotností černé díry AGN na horizontální ose a bolometrickou svítivostí AGN na vertikální ose.
Pokud hypoteticky:
Všechny AGN se Schwarzschildovou černou dírou leží na mocninové linii prakticky bez rozptylu; všechny AGN s Kerrovou černou dírou se spinem a=1 (velmi blízko 1) a prográdní rotací také leží na mocninové čáře prakticky bez rozptylu.
Jak jsou umístěny dvě čáry vůči sobě?
(A) Druhá čára (Kerrova čára) je nad 1. čárou 50 až 100krát.
(B) Druhá čára (Kerrova čára) je pod 1. čárou o faktor 5 až 10.
(C) 2. řádek (Kerrova čára) je pod 1. linií faktorem 50 až 100.
(D) 2. čára (Kerrova čára) je nad 1. čárou (faktorem 5 až 10).


Které z těchto tvrzení o metylaci DNA ve vývoji savců je pravdivé?
(A) Metylace DNA je primárně spojena s umlčením genů pro domácí funkce a vývojových genů.
(B) Po implantaci je methylováno přibližně 20–30 % CpG v savčím genomu.
(C) Demetylace DNA může probíhat jak pasivně (enzymy), tak aktivně (během buněčného dělení).
(D) Během naivní pluripotence je metylace DNA z velké části omezena na transponovatelné elementy a imprintované lokusy.

Které z těchto tvrzení o metylaci DNA ve vývoji savců je pravdivé?
(A) Metylace DNA je primárně spojena s umlčováním údržbové a vývojových genů
(B) Po implantaci je metylováno přibližně 20-30 % CpGs v genomu savců
(C) Demetylace DNA může probíhat pasivně (při dělení buněk) a aktivně (enzymy)
(D) Během naivní pluripotence je metylace DNA do značné míry omezena na transponovatelné elementy a imprintované lokusy

Které z těchto tvrzení o metylaci DNA ve vývoji savců je pravdivé?
(A) Metylace DNA je primárně spojena s umlčením provozních a vývojových genů
(B) Po implantaci je asi 20–30 % CpG v savčím genomu methylováno
(C) K demetylaci DNA může dojít jak pasivně (enzymy), tak aktivně (dělením buněk)
(D) Během naivní pluripotence je methylace DNA z velké části omezena na transponovatelné prvky a vtisknuté lokusy


Astronomové hledají exoplanety obíhající kolem dvou hvězd s přesně stejnou hmotností. Pomocí metody RV detekovali jednu planetu kolem každé hvězdy, obě s hmotností podobnou Neptunu. Hvězdy samy o sobě mají hmotnost podobnou hmotnosti našeho Slunce. U obou planet bylo zjištěno, že se nacházejí na kruhových drahách.

Planeta #1 byla detekována s periodickým posunem spektrální čáry na dané vlnové délce až o 5 miliangstromů. Periodický posun vlnové délky stejné spektrální čáry ve spektru hostitelské planety #2 byl 7 miliangstromů.

Otázka zní: Kolikrát je oběžná doba planety #2 delší než oběžná doba planety #1?
(A) ~ 1.96
(B) ~ 1.40
(C) ~ 0,85
(D) ~ 0,36

Astronomové hledají exoplanety kolem dvou hvězd s přesně stejnou hmotností. Pomocí metody RV detekovali kolem každé hvězdy jednu planetu, obě s hmotností podobnou hmotnosti Neptunu. Samotné hvězdy mají hmotnost podobnou našemu Slunci. Bylo zjištěno, že obě planety jsou na kruhových drahách.

Planeta #1 byla detekována z periodického posunu až 5 miliangstromů spektrální čáry při dané vlnové délce. Periodický posun vlnové délky stejné spektrální čáry ve spektru hostitele planety #2 byl 7 miliangstromů.

Otázka zní: Kolikrát je oběžná doba planety #2 delší než doba planety #1?
(A) ~ 1,96
(B) ~ 1,40
(C) ~ 0,85
(D) ~ 0,36

Astronomové pátrají po exoplanetách kolem dvou hvězd s přesně stejnou hmotností. Pomocí metody RV objevili kolem každé hvězdy jednu planetu, obě s hmotnostmi podobnými hmotnosti Neptunu. Samotné hvězdy mají hmotnosti podobné hmotnosti našeho Slunce. Bylo zjištěno, že obě planety se pohybují po kruhových drahách.

Planeta č. 1 byla zjištěna na základě periodického posunu spektrální čáry o dané vlnové délce až 5 miliangströmů. Periodický posun téže spektrální čáry ve spektru hostitele planety č. 2 na vlnové délce činil 7 miliangstromů.

Otázka zní: Kolikrát je oběžná perioda planety č. 2 delší než perioda planety č. 1?
(A) ~ 1,96
(B) ~ 1,40
(C) ~ 0,85
(D) ~ 0,36


Při studiu kvasinkového proteinu X molekulární biolog pozoruje, že deleční mutant X má sníženou rychlost růstu a zmenšenou velikost buněk. Provede interaktomovou analýzu a získá protein Y jako interagujícího partnera X. Během experimentální validace bylo zjištěno, že nadměrná exprese Y pod promotorem Tet zmírňuje fenotypy pozorované při deleci X. Co můžete odvodit o X a Y?
(A) Y působí před X.
(B) X a Y spolu nesouvisí – jde o účinek promotoru Tet.
(C) X a Y jsou syntetické letální geny
(D) X působí výše proudu Y.

Při studiu kvasinkového proteinu X si molekulární biolog všimne, že deleční mutant X má sníženou rychlost růstu a velikost buněk. Provede analýzu interaktomu a získá protein Y jako interakčního partnera X. Během experimentálního ověřování bylo zjištěno, že nadměrná exprese Y pod promotorem Tet zmírňuje fenotypy pozorované při deleci X. Co lze o X a Y vyvodit?
(A) Y působí před X.
(B) X a Y spolu nesouvisí - jedná se o účinek promotoru Tet.
(C) X a y jsou syntetické letální geny.
(D) X působí před Y.

Při studiu kvasinkového proteinu X si molekulární biolog všimne, že deleční mutant X má sníženou rychlost růstu a velikost buněk. Provede analýzu interaktomu a získá protein Y jako interakčního partnera X. Během experimentálního ověřování bylo zjištěno, že nadměrná exprese Y pod promotorem Tet zmírňuje fenotypy pozorované při deleci X. Co lze o X a Y vyvodit?
(A) Y působí před X.
(B) X a Y spolu nesouvisí – jedná se o účinek promotoru Tet.
(C) X a y jsou syntetické letální geny.
(D) X působí před Y.


Kterou z měřicích skupin SM lze aproximovat diskrétní skupinou s největší možnou přesností?
(A) SU(2)L
(B) SU(3)F
(C) SU(3)C
(D) U(1)Y

Kterou z měrných skupin SM lze aproximovat diskrétní grupou s největší možnou přesností?
(A) SU(2)L
(B) SU(3)F
(C) SU(3)C
(D) U(1)Y

Kterou ze skupin měřidel SM lze aproximovat diskrétní grupou s největší možnou přesností?
(A) SU(2)L
(B) SU(3)F
(C) SU(3)C
(D) U(1)Y


Vytvořili jste terapeutickou molekulu mRNA, která prokázala účinnost v klinických studiích při léčbě autoimunitního onemocnění. Chcete zavést bioproces v klinickém měřítku k výrobě a čištění vaší biomolekuly před jejím zapouzdřením do lipidových nanočástic. Který z těchto procesních toků by vám umožnil vyrábět vysoce čisté molekuly mRNA? Pro zjednodušení výběru předpokládejte, že některé mezikroky, jako je ultrakoncentrace, diafiltrace a sterilní filtrace, byly vynechány.
(A) Syntetizujte mRNA pomocí IVT s použitím linearizovaného templátu plazmidové DNA nesoucího požadovaný genetický insert. Proveďte ošetření RNázou pro odštěpení molekuly mRNA a poté proveďte separační chromatografii, abyste izolovali správnou velikost fragmentu.
(B) Kultivujte HEK-293T buňky exprimující požadovanou mRNA. Purifikujte mRNA dvěma chromatografickými kroky: nejprve zachycovacím krokem s aniontově výměnnou chromatografií a poté vyleštěním pryskyřicí oligo dT.
(C) Transfektujte buňky CHO plasmidovou DNA nesoucí požadovaný genetický insert. Proveďte IVT reakci pro syntézu mRNA. Vyčistěte mRNA filtrací s tangenciálním tokem ve spojení s chromatografií na separaci podle velikosti, abyste izolovali svou molekulu mRNA.
(D) Syntetizujte mRNA pomocí IVT s použitím linearizovaného templátu plazmidové DNA nesoucí požadovaný genetický insert. Purifikujte mRNA pomocí dvou chromatografických kroků: krok afinitního zachycení s oligo dT pryskyřicí a poté vyleštění pomocí hydrofobní interakční chromatografie.

Vytvořili jste terapeutickou molekulu mRNA, která v klinických studiích prokázala účinnost při léčbě autoimunitního onemocnění. Chcete vytvořit bioproces v klinickém měřítku pro výrobu a čištění biomolekuly před jejím zapouzdřením do lipidových nanočástic. Který z těchto procesů by vám umožnil vyrábět vysoce čisté molekuly mRNA? Pro zjednodušení výběru předpokládejte, že některé mezikroky, jako je ultrakoncentrace, diafiltrace a sterilní filtrace, byly vynechány.
(A) Syntetizujte mRNA metodou IVT s použitím linearizovaného plazmidového DNA templátu nesoucího genetický insert. Proveďte ošetření RNázou, abyste rozštěpili molekulu mRNA, a poté proveďte chromatografii s dělením podle velikosti, abyste izolovali fragmenty správné velikosti.
(B) Kultivujte buňky HEK-293T exprimující mRNA, která vás zajímá. Purifikujte mRNA pomocí dvou chromatografických kroků: nejprve zachycení pomocí aniontové výměnné chromatografie a poté leštění pomocí oligo dT pryskyřice.
(C) Transfekujte buňky CHO plazmidovou DNA nesoucí genetický insert, který vás zajímá. Proveďte reakci IVT pro syntézu mRNA. Purifikujte mRNA pomocí tangenciální průtokové filtrace ve spojení s chromatografií pro separaci velikosti, abyste izolovali molekulu mRNA.
(D) Syntetizujte mRNA metodou IVT s použitím linearizovaného plazmidového DNA templátu nesoucího genetický insert, který vás zajímá. Purifikujte mRNA pomocí dvou chromatografických kroků: krok afinitního záchytu pomocí oligo dT pryskyřice a poté leštění pomocí chromatografie hydrofobních interakcí.


Pomocí molekulárního vzorce a údajů 1H NMR sloučenin A a B identifikujte reaktanty, produkt a typ reakce, ke které dochází za vzniku produktu C.

A(C6H13Br): 3 signály, 1 singlet a 2 triplety.
B(C4H6): 3 signály, 1 singlet, 1 triplet a 1 kvartet.
C(C10H18): 5 signálů, 1 singlet, 3 triplety a kvartet
(A) Jde o nukleofilní adici mezi 1-brom-3,3-dimethylbutan a but-1-in za vzniku 6,7-dimethylokt-3-ynu.
(B) Jde o nukleofilní substituci mezi 3-brom-2,4-dimethylpentanem a 3-methylbut-1-inem za vzniku 5-isopropyl-2,6-dimethylhept-3-inu.
(C) Jde o elektrofilní substituci mezi 1-brom-3,3-dimethylbutanem a but-2-inem za vzniku 6,7-dimethylokt-3-ynu
(D) Jde o nukleofilní substituci mezi 1-brom-3,3-dimethylbutanem a but-1-inem za vzniku 7,7-dimethylokt-3-ynu

Pomocí molekulového vzorce a 1H NMR dat sloučenin A a B identifikujte reaktanty, produkt a typ reakce, ke které dochází za vzniku produktu C.

A(C6H13Br): 3 signály, 1 singlet a 2 triplety.
B(C4H6): 3 signály, 1 singlet, 1 triplet a 1 kvartet.
C(C10H18): 5 signálů, 1 singlet, 3 triplety a kvartet
(A) Jde o nukleofilní adici mezi 1-brom-3,3-dimethylbutan a but-1-in za vzniku 6,7-dimethylokt-3-ynu.
(B) Jde o nukleofilní substituci mezi 3-brom-2,4-dimethylpentanem a 3-methylbut-1-inem za vzniku 5-isopropyl-2,6-dimethylhept-3-inu.
(C) Jde o elektrofilní substituci mezi 1-brom-3,3-dimethylbutanem a but-2-inem za vzniku 6,7-dimethylokt-3-ynu
(D) Jde o nukleofilní substituci mezi 1-brom-3,3-dimethylbutanem a but-1-inem za vzniku 7,7-dimethylokt-3-ynu

Pomocí molekulárního vzorce a 1H NMR dat sloučenin A a B identifikujte reaktanty, produkt a typ reakce, ke které dochází za vzniku produktu C.

A(C6H13Br) : 3 signály, 1 singlet a 2 triplety.
B(C4H6): 3 signály, 1 singlet, 1 triola a 1 kvartet.
C(C10H18): 5 signálů, 1 singlet, 3 triola a kvarteto
(A) Jedná se o nukleofilní adici mezi 1-brom-3,3-dimethylbutanem a but-1-ynem za vzniku 6,7-dimethyloktu-3-ynu.
(B) Jedná se o nukleofilní substituci mezi 3-brom-2,4-dimethylpentanem a 3-methylbut-1-ynem za vzniku 5-isopropyl-2,6-dimethylhept-3-ynu.
(C) Jedná se o elektrofilní substituci mezi 1-brom-3,3-dimethylbutanem a but-2-ynem za vzniku 6,7-dimethyloktu-3-ynu
(D) Jedná se o nukleofilní substituci mezi 1-brom-3,3-dimethylbutanem a but-1-ynem za vzniku 7,7-dimethyloktu-3-ynu


Astronomové v současné době pozorují hvězdu s poloměrem rovným poloměru Slunce. Jedna polokoule hvězdy je pokryta tmavými skvrnami s faktorem plnění 20 %. Hvězda má efektivní teplotu (Teff) 6000 K a skvrny vykazují teplotní rozdíl 1000 K. Protože pouze jedna polokoule je skvrnitá, fotometrická pozorování v časových řadách odhalí periodické změny jasnosti v důsledku rotační modulace. Zajímavé je, že tato situace se může velmi podobat přítomnosti exoplanety. Aby se vytvořil signál se stejnou amplitudou ve světelné křivce hvězdy (pokud hvězda nebyla pokryta skvrnami!), jaký by měl být poloměr hypotetické exoplanety vzhledem k poloměru mateřské hvězdy (tj. Rpl/Rstar)?
(A) ~0.11
(B) ~0.39
(C) ~0.07
(D) ~0.32

Astronomové v současné době pozorují hvězdu s poloměrem rovným poloměru Slunce. Jedna polokoule hvězdy je pokryta tmavými skvrnami s faktorem plnění 20 %. Hvězda má efektivní teplotu (Teff) 6000 K a skvrny vykazují teplotní rozdíl 1000 K. Protože pouze jedna hemisféra je skvrnitá, fotometrická pozorování časových řad odhalí periodické změny jasu v důsledku rotační modulace. Zajímavé je, že tato situace může velmi připomínat přítomnost exoplanety. Jaký by měl být poloměr hypotetické exoplanety vzhledem k poloměru hostitelské hvězdy (tj. Rpl/Rstar), aby se vytvořil signál stejné amplitudy ve světelné křivce hvězdy (pokud hvězda nebyla pokryta skvrnami!)?
(A) ~0,11
(B) -0,39
(C) -0,07
(D) ~0,32

Astronomové v současné době pozorují hvězdu s poloměrem rovným poloměru Slunce. Jedna polokoule hvězdy je pokryta tmavými skvrnami s faktorem plnění 20 %. Hvězda má efektivní teplotu (Teff) 6000 K a skvrny vykazují teplotní rozdíl 1000 K. Protože pouze jedna hemisféra je skvrnitá, fotometrická pozorování časových řad odhalí periodické změny jasu v důsledku rotační modulace. Zajímavé je, že tato situace může velmi připomínat přítomnost exoplanety. Jaký by měl být poloměr hypotetické exoplanety vzhledem k poloměru hostitelské hvězdy (tj. Rpl/Rstar), aby se vytvořil signál stejné amplitudy ve světelné křivce hvězdy (pokud hvězda nebyla pokryta skvrnami!)?
(A) ~0,11
(B) -0,39
(C) ~0,07
(D) ~0,32


Reakce mezi cyklohexanonem a piperidinem může vést ke vzniku cyklického iminu, známého také jako Schiffova báze. Tento typ reakce je klasickým příkladem tvorby iminu, která zahrnuje kondenzaci ketonu (v tomto případě cyklohexanonu) s primárním aminem (piperidinem) v přítomnosti kyselého katalyzátoru.
Jaká bude příznivá použitá kyselina (A) a konečný produkt (B) následující reakce? Cyklohexanon + piperidin + (A, akrylaldehyd, H3O+) ---> B
(A) A = HCl, B = 3-(2-oxocyclohexyl)propanal
(B) A = HCl, B = 1-(2-(3-oxopropyl)cyclohexylidene)piperidin-1-ium
(C) A = TsOH, B = 1-(2-(3-oxopropyl)cyclohexylidene)piperidin-1-ium
(D) A = TsOH, B = 3-(2-oxocyclohexyl)propanal

Reakce mezi cyklohexanonem a piperidinem může vést ke vzniku cyklického iminu, známého také jako Schiffova báze. Tento typ reakce je klasickým příkladem tvorby iminu, která zahrnuje kondenzaci ketonu (v tomto případě cyklohexanonu) s primárním aminem (piperidinem) v přítomnosti kyselého katalyzátoru.
Jaká bude příznivá použitá kyselina (A) a konečný produkt (B) následující reakce?
Cyklohexanon + piperidin + (A, akrylaldehyd, H3O+) ---> B
(A) A = HC1, B = 3-(2-oxocyklohexyl)propanal
(B) A = HC1, B = 1-(2-(3-oxopropyl)cyklohexyliden)piperidin-1-ium
(C) A = TsOH, B = 1-(2-(3-oxopropyl)cyklohexyliden)piperidin-1-ium
(D) A = TsOH, B = 3-(2-oxocyklohexyl)propanal


Z analyzujícího spektrometru vychází kolimovaný paprsek s E=4GeV. Paprsek je složen z částice X, s m{X}=1,48GeV a \tau{0}=8,7\times10^{-5}s. Na jakou vzdálenost se tok sníží na 25 %?

PS: Pro matematiku použijte online editor LaTeX.
(A) 17586 m
(B) 48635 m
(C) 64218 m
(D) 90954 m

Z analyzujícího spektrometru vychází kolimovaný paprsek s E=4GeV. Paprsek je složen z částice X, s m{X}=1,48GeV a \tau{0}=8,7\times10^{-5}s. Na jakou vzdálenost se tok sníží na 25 %?

PS: Pro výpočet použijte online editor LaTeX.
(A) 17586 m
(B) 48635 m
(C) 64218 m
(D) 90954 m

Kolimovaný paprsek vychází z analytického spektrometru s E=4GeV. Paprsek se skládá z částice X, s m{X}=1.48GeV a \tau{0}=8.7\times10^{-5}s. V jaké vzdálenosti se tok sníží na 25 %?

PS: Pro matematiku použijte online editor LaTeX.
(A) 17586 m
(B) 48635 m
(C) 64218 m
(D) 90954 m


Představte si situaci, kdy je objevena nová přírodní molekula Xantheraquin a je zkoumána pro in silico testování proti bakteriálnímu patogenu, který je multirezistentní na léky. Předběžné studie naznačují, že Xantheraquin má více chirálních center a může existovat v různých tautomerických formách. Který z následujících kroků by byl NEJDŮLEŽITĚJŠÍ před zahájením in silico dokovacích studií, vzhledem ke složitostem bioinformatiky ve strukturně založeném objevování léků?
(A) Použít nejstabilnější chirální formu Xantheraquin, spoléhat se na kvantově mechanické výpočty k predikci její interakce s bakteriálním cílem.
(B) Analyzovat všechny tautomerické a chirální formy, ale upřednostnit ty formy, které jsou nejpravděpodobněji biologicky aktivní na základě fyzikálně-chemických vlastností.
(C) Zaměřit se na farmakokinetiku a ADME (Absorpce, Distribuce, Metabolismus, Exkrece) vlastnosti Xantheraquin, pomocí molekulárních dynamických simulací predikovat jeho chování v biologickém systému.
(D) Kombinovat in silico predikce s předběžnými in vitro testy vazebné afinity, aby se ověřily nejslibnější formy Xantheraquin před rozsáhlými dokovacími studiemi.

Představte si situaci, kdy je objevena nová přírodní molekula, Xantheraquin, a zkoumá se její testování in silico proti bakteriálnímu patogenu, který je odolný vůči mnoha léčivům. Předběžné studie naznačují, že Xantheraquin má více chirálních center a může existovat v různých tautomerních formách. Který z následujících kroků by byl NEJDŮLEŽITĚJŠÍ, než přistoupíme k in silico docking studiím, vzhledem ke složitosti bioinformatiky při objevování léků založených na struktuře?
(A) Použijte nejstabilnější chirální formu Xantheraquinu, spoléhající se na kvantově mechanické výpočty k předpovědi jeho interakce s bakteriálním cílem.
(B) Analyzujte všechny tautomerní a chirální formy, ale upřednostněte ty formy, které jsou na základě fyzikálně-chemických vlastností s největší pravděpodobností biologicky aktivní.
(C) Zaměřte se na farmakokinetiku Xantheraquinu a vlastnosti ADME (absorpce, distribuce, metabolismus, vylučování) pomocí simulací molekulární dynamiky k předpovědi jeho chování v biologickém systému.
(D) Zkombinujte in silico předpovědi s předběžnými in vitro testy vazebné afinity k ověření nejslibnějších forem Xantheraquinu před rozsáhlými studiemi dokování.

Představte si situaci, kdy je objevena nová přírodní molekula, xantheraquin, a je zkoumána in silico testování proti bakteriálnímu patogenu, který je multirezistentní. Předběžné studie naznačují, že Xantheraquin má více chirálních center a může existovat v různých tautomerních formách. Který z následujících kroků by byl NEJDŮLEŽITĚJŠÍ před pokračováním ve studiích in silico dockingu, vzhledem ke složitosti bioinformatiky při objevování léků založených na struktuře, ?
(A) Použijte nejstabilnější chirální formu Xantheraquinu, která se spoléhá na kvantově mechanické výpočty k předpovědi jeho interakce s bakteriálním cílem.
(B) Analyzujte všechny tautomerní a chirální formy, ale upřednostněte ty formy, které jsou s největší pravděpodobností biologicky aktivní na základě fyzikálně-chemických vlastností.
(C) Zaměřit se na farmakokinetiku xantheraquinu a vlastnosti ADME (absorpce, distribuce, metabolismus, vylučování) pomocí simulací molekulární dynamiky k předvídání jeho chování v biologickém systému.
(D) Kombinujte předpovědi in silico s předběžnými testy vazebné afinity in vitro k ověření nejslibnějších forem Xantheraquinu před rozsáhlými studiemi dokování.


Uvažujme romboedrický krystal s meziatomovou vzdáleností 10 Angstromů a úhly $\quad\alpha=\beta=\gamma=30^{0}$. Jaká je mezirovinná vzdálenost roviny (111) krystalu?
(A) 9,08 Angstrom
(B) 10,05 Angstrom
(C) 8,95 Angstrom
(D) 9,54 Angstrom

Uvažujme romboedrický krystal s meziatomovou vzdáleností 10 Angstromů a úhly $\quad\alpha=\beta=\gamma=30^{0}$. Jaká je mezirovinná vzdálenost roviny (111) krystalu?
(A) 9.08 Angström
(B) 10.05 Angstrom
(C) 8.95 Angstrom
(D) 9.54 Angström


Některé rostliny postrádají chlorofyl, protože si vyvinuly jedinečné strategie pro přežití bez provádění fotosyntézy. Do této skupiny patří evolučně odlišné rody zahrnující řasy a suchozemské rostliny, včetně různých orchidejí. Ke kterým z následujících molekulárních změn v důsledku života bez fotosyntézy NEDOCHÁZÍ u takových rostlin?
(A) Zhoršená retrográdní signalizace z plastidů
(B) Zvýšená exprese genů, které usnadňují symbiotické vztahy nebo vztahy mezi hostitelem a parazitem
(C) Zachování některých genů RuBisCO v genomu
(D) Zvýšená exprese genu kódujícího Tic56

Některé rostliny postrádají chlorofyl, protože si vyvinuly jedinečné strategie, jak přežít bez provádění fotosyntézy. Tato skupina zahrnuje evolučně odlišné rody zahrnující řasy a suchozemské rostliny, včetně různých orchidejí. Která z následujících molekulárních změn v důsledku života bez fotosyntézy se v takových rostlinách NESETVÁRÍ?
(A) Zhoršená retrográdní signalizace z plastidů
(B) Zvýšená exprese genů, které usnadňují symbiotické vztahy nebo vztahy mezi hostitelem a parazitem
(C) Retence některých genů RuBisCO v genomu
(D) Zvýšená exprese genu kódujícího Tic56

Některé rostliny postrádají chlorofyl, protože se u nich vyvinuly jedinečné strategie, jak přežít bez fotosyntézy. Do této skupiny patří evolučně odlišné rody zahrnující řasy a suchozemské rostliny, včetně různých orchidejí. Která z následujících molekulárních změn způsobených životem bez fotosyntézy se u těchto rostlin NEVYSKYTUJE?
(A) Zhoršená retrográdní signalizace z plastidů
(B) Zvýšená exprese genů, které usnadňují symbiotické vztahy nebo vztahy mezi hostitelem a parazitem.
(C) Zachování některých genů RuBisCO v genomu.
(D) Zvýšená exprese genu kódujícího Tic56.


7-(3-bromopropyl)bicyclo[3.2.0]heptan-6-one se zahřívá s azobisisobutyronitrilem a tributylcínovým hydridem, čímž vzniká nový produkt.

Kolik CH2 skupin je v tomto produktu?
(A) 6
(B) 8
(C) 9
(D) 7

7-(3-brompropyl)bicyklo[3.2.0]heptan-6-on se zahřívá s azobisisobutyronitrilem a tributylcínhydridem za vzniku nového produktu.

Kolik skupin CH2 je na tomto produktu?
(A) 6
(B) 8
(C) 9
(D) 7

7-(3-brompropyl)bicyklo[3.2.0]heptan-6-on se zahřívá azobisisobutyronitridem a tributylcínhydridem za vzniku nového produktu.

Kolik skupin CH2 obsahuje tento produkt?
(A) 6
(B) 8
(C) 9
(D) 7


Aktivace proteinkinázy C (PKC) hraje klíčovou roli při ateroskleróze vyvolané hyperglykémií. Které pořadí je pravdivé v tomto kontextu aterosklerózy indukované diabetem?
(A) Produkce HDL > Oxidační stres
(B) Oxidační stres > Produkce HDL
(C) Oxidační stres > Endoteliální dysfunkce
(D) Endoteliální dysfunkce > Oxidační stres

Aktivace proteinkinázy C (PKC) hraje rozhodující roli v ateroskleróze vyvolané hyperglykémií. Jaké pořadí platí v tomto kontextu aterosklerózy vyvolané cukrovkou?
(A) Produkce HDL > Oxidační stres
(B) Oxidační stres > produkci HDL
(C) Oxidační stres > endoteliální dysfunkce
(D) Endoteliální dysfunkce > oxidační stres


Která z následujících hvězd se otáčí nejrychleji, když vezmeme v úvahu rychlosti na rovníku?

Hvězda 1 - V optickém spektru této hvězdy vykazuje zakázaná čára [OI] při 6300 Å rozšíření o 0,1 Å v důsledku rotace. Hvězda má poloměr dvakrát větší než Slunce a hmotnost 1,1krát větší než Slunce. Prosím, ignorujte sklon.

Hvězda 2 - Tato hvězda má rotační periodu 20 dní, poloměr 1,5krát větší než Slunce a hmotnost 1,2krát větší než Slunce. Předpokládáme, že nedochází k žádné diferenciální rotaci.

Star3 - Dopplerovská spektroskopie odhalila předpokládanou rotační rychlost této hvězdy asi 3,1 km/s. Astroseismická měření ukázala, že rotační osa hvězdy je skloněna o 30 stupňů.

Časová řada pozorování radiační rychlosti odhalila 9denní signál s amplitudou 1,5 m/s. Ostatní ukazatele aktivity také vykazovaly periodické změny se stejným obdobím. Tento signál nelze připsat přítomnosti planety, ale je způsoben rotační modulací. Hvězda má hmotnost 1 hmotnost Slunce a poloměr 1,4 poloměru Slunce.
(A) Hvězda1
(B) Hvězda2
(C) Hvězda3
(D) Hvězda4

Která z následujících hvězd rotuje nejrychleji, když vezmeme v úvahu rychlosti na rovníku?

Hvězda1 - V optickém spektru této hvězdy vykazuje zakázaná čára [OI] na 6300 Å rozšíření o 0,1 Å v důsledku rotace. Hvězda má poloměr dvakrát větší než Slunce a hmotnost 1,1krát větší než Slunce. Prosím ignorujte sklon.

Hvězda2 – Tato hvězda má rotační periodu 20 dní, poloměr 1,5krát větší než Slunce a hmotnost 1,2krát větší než Slunce. Předpokládáme, že neexistuje žádná diferenciální rotace.

Star3 - Dopplerova spektroskopie odhalila projektovanou rotační rychlost této hvězdy asi 3,1 km/s. Asteroseismická měření ukázala, že rotační osa hvězdy je nakloněna o 30 stupňů.

Pozorování časové řady Star4 - Radial Velocity odhalila 9denní signál s amplitudou 1,5 m/s. Ostatní ukazatele aktivity také vykazovaly periodické změny se stejným obdobím. Tento signál nelze připsat přítomnosti planety, ale je způsoben rotační modulací. Hvězda má hmotnost 1 sluneční hmotnost a poloměr 1,4 slunečních poloměrů.
(A) Hvězda1
(B) Hvězda2
(C) Hvězda3
(D) Hvězda4

Která z následujících hvězd rotuje nejrychleji, pokud vezmeme v úvahu rychlosti na rovníku?

Hvězda1 - V optickém spektru této hvězdy vykazuje zakázaná čára [OI] při 6300 Å rozšíření o 0,1 Å v důsledku rotace. Hvězda má poloměr dvakrát větší než Slunce a hmotnost 1,1krát větší než Slunce. Sklon hvězdy ignorujte.

Hvězda2 - Tato hvězda má rotační periodu 20 dní, poloměr 1,5krát větší než Slunce a hmotnost 1,2krát větší než Slunce. Předpokládáme, že nedochází k diferenciální rotaci.

Hvězda3 - Dopplerova spektroskopie odhalila u této hvězdy předpokládanou rychlost rotace přibližně 3,1 km/s. Asteroseismická měření ukázala, že rotační osa hvězdy je skloněna o 30 stupňů.

Hvězda4 - pozorování časových řad radiálních rychlostí odhalilo 9denní signál s amplitudou 1,5 m/s. Ostatní indikátory aktivity rovněž vykazovaly periodické změny se stejnou periodou. Tento signál nelze přičítat přítomnosti planety, ale je způsoben modulací rotace. Hvězda má hmotnost 1 hmotnost Slunce a poloměr 1,4 poloměru Slunce.
(A) Hvězda1
(B) Hvězda2
(C) Hvězda3
(D) Hvězda4


Která z následujících (efektivních) částic není spojena se spontánně narušenou symetrií?
(A) Fonon
(B) Magnon
(C) Pion
(D) Skyrmion

Která z následujících (efektivních) částic není spojena se spontánně narušenou symetrií?
(A) Fonón
(B) Magnon
(C) Pion
(D) Skyrmion


Která z následujících hvězd nebo hvězdných systémů se bude jevit nejjasnější v magnitudě V při pozorování ze Země? Předpokládejme, že neexistuje žádné vyhynutí.

a) Hvězda se zdánlivou V magnitudou 7 mag ve vzdálenosti 50 parseků.
b) Hvězda se zdánlivou V magnitudou 7 mag ve vzdálenosti 20 parseků.
c) Dvouhvězdný systém s jednotlivými zdánlivými magnitudami Vmag_1 = 7 a Vmag_2 = 8 mag, obě ve vzdálenostech 5 parseků.
d) Hvězda s absolutní magnitudou Vmag = 7 mag ve vzdálenosti 10 parseků.
e) Dvouhvězdný systém s jednotlivými absolutními magnitudami Vmag_1 = 7 a Vmag_2 = 8 mag, obě ve vzdálenostech 10 parseků.
f) Dvouhvězdný systém s jednotlivými absolutními magnitudami Vmag_1 = 7 a Vmag_2 = 7 mag, obě ve vzdálenostech 10 parseků.
(A) Dvouhvězdný systém s jednotlivými zdánlivými magnitudami Vmag_1 = 7 a Vmag_2 = 8 mag, obě ve vzdálenostech 5 parseků.
(B) Hvězda se zdánlivou V magnitudou 7 mag ve vzdálenosti 20 parseků.
(C) Hvězda s absolutní magnitudou Vmag = 7 mag ve vzdálenosti 10 parseků.
(D) Dvouhvězdný systém s jednotlivými absolutními magnitudami Vmag_1 = 7 a Vmag_2 = 7 mag, obě ve vzdálenostech 10 parseků.

Která z následujících hvězd nebo hvězdných systémů se bude při pozorování ze Země jevit nejjasnější ve velikosti V? Předpokládejte, že nedojde k žádnému vyhynutí.

a) Hvězda se zdánlivou hvězdnou velikostí V 7 mag ve vzdálenosti 50 parseků.
b) Hvězda se zdánlivou hvězdnou velikostí V 7 mag ve vzdálenosti 20 parseků.
c) Dvouhvězdný systém s jednotlivými zdánlivými hvězdnými velikostmi Vmag_1 = 7 a Vmag_2 = 8 mag, oba ve vzdálenosti 5 parseků.
d) Hvězda s absolutní hvězdnou velikostí Vmag = 7 mag ve vzdálenosti 10 parseků.
e) Dvouhvězdný systém s individuálními absolutními hvězdnými velikostmi Vmag_1 = 7 a Vmag_2 = 8 mag, oba ve vzdálenosti 10 parseků.
f) Dvouhvězdný systém s jednotlivými absolutními hvězdnými velikostmi Vmag_1 = 7 a Vmag_2 = 7 mag, oba ve vzdálenosti 10 parseků.
(A) Dvouhvězdný systém s jednotlivými zdánlivými hvězdnými hvězdnými velikostmi Vmag_1 = 7 a Vmag_2 = 8 mag, oba ve vzdálenosti 5 parseků.
(B) Hvězda se zdánlivou hvězdnou velikostí V 7 mag ve vzdálenosti 20 parseků.
(C) Hvězda s absolutní hvězdnou velikostí Vmag = 7 mag ve vzdálenosti 10 parseků.
(D) Dvouhvězdný systém s jednotlivými absolutními hvězdnými velikostmi Vmag_1 = 7 a Vmag_2 = 7 mag, oba ve vzdálenosti 10 parseků.

Která z následujících hvězd nebo hvězdných soustav se při pozorování ze Země jeví jako nejjasnější v V. magnitudě? Předpokládejte, že nedochází k extinkci.

a) Hvězda se zdánlivou V magnitudou 7 mag ve vzdálenosti 50 parseků.
b) Hvězda se zdánlivou V magnitudou 7 mag ve vzdálenosti 20 parseků.
c) Systém dvou hvězd s jednotlivými zdánlivými hvězdnými velikostmi Vmag_1 = 7 a Vmag_2 = 8 mag, obě ve vzdálenosti 5 parseků.
d) Hvězda s absolutní hvězdnou velikostí Vmag = 7 mag ve vzdálenosti 10 parseků.
e) Soustava dvou hvězd s jednotlivými absolutními hvězdnými velikostmi Vmag_1 = 7 a Vmag_2 = 8 mag, obě ve vzdálenosti 10 parseků.
f) Soustava dvou hvězd s jednotlivými absolutními magnitudami Vmag_1 = 7 a Vmag_2 = 7 mag, obě ve vzdálenosti 10 parseků.
(A) Systém dvou hvězd s individuálními zdánlivými hvězdnými velikostmi Vmag_1 = 7 a Vmag_2 = 8 mag, oba ve vzdálenosti 5 parseků.
(B) Hvězda se zdánlivou magnitudou V = 7 mag ve vzdálenosti 20 parseků.
(C) Hvězda s absolutní hvězdnou velikostí Vmag = 7 mag ve vzdálenosti 10 parseků.
(D) Systém dvou hvězd s absolutními hvězdnými velikostmi Vmag_1 = 7 a Vmag_2 = 7 mag, oba ve vzdálenosti 10 parseků.


Mikrogravitace během vesmírných letů je neobvyklým stresovým faktorem, protože živé organismy takový stav během svého vývoje nezažily. Rostliny však mají ve svých buňkách senzory gravitace, protože v raných fázích klíčení se rostlina musí „rozhodnout“, kde má vyrůst kořen a výhonek – chyba ve tmě, kde semeno vyklíčí, může stát mladou rostlinu životem. V buňkách, které vnímají gravitaci, se vyskytují specifická zrna bohatá na škrob (statolity). Jaký je hlavní mechanismus jejich práce?
(A) gravitační senzory se chovají spíše jako kapalina než zrna a mechanicky mění směr růstu
(B) změny v poloze intracelulárních senzorů uvolňují růstové hormony připojené k povrchu senzoru a způsobují, že buňka roste prodlužováním
(C) gravitační senzory si vyměňují signály s chloroplasty prostřednictvím retrográdních signálních drah a ovlivňují genovou expresi, což vede ke změně režimu růstu rostlin
(D) poloha gravitačních senzorů ovlivňuje pohyb malých molekul, což vede ke změně směru růstu

Mikrogravitace během kosmických letů je neobvyklým stresovým faktorem, protože živé organismy během své evoluce takový stav nezažily. Rostliny však mají ve svých buňkách gravitační senzory, protože v raných fázích klíčení se rostlina musí „rozhodnout“, kde má vyrůst kořen a kde výhonek – chyba ve tmě, kde semeno klíčí, může rostlinu stát život. V buňkách, které vnímají gravitaci, se vyskytují specifická zrna bohatá na škrob (statolity). Jaký je hlavní mechanismus jejich činnosti?
(A) gravitační senzory se chovají spíše jako kapalina než zrnka a směr růstu mění mechanicky
(B) změny polohy nitrobuněčných senzorů uvolňují růstové hormony navázané na povrch senzorů a způsobují růst buňky prostřednictvím jejího prodlužování
(C) gravitační senzory si vyměňují signály s chloroplasty prostřednictvím retrográdních signálních drah a ovlivňují expresi genů, což vede ke změně způsobu růstu rostliny
(D) poloha gravitačních senzorů ovlivňuje obchodování s malými molekulami, a to vede ke změně směru růstu

Mikrogravitace během vesmírných letů je neobvyklým stresovým faktorem, protože živé organismy během svého vývoje takový stav nezažily. Rostliny však mají ve svých buňkách senzory gravitace, protože v raných fázích klíčení se rostlina musí "rozhodnout", kde má růst kořen a výhonek – chyba ve tmě, kde semeno klíčí, může výsadbu stát život. V buňkách, které snímají gravitaci, se vyskytují specifická zrna bohatá na škrob (statolity). Jaký je hlavní mechanismus jejich práce?
(A) gravitační senzory se chovají spíše jako kapalina než zrna a mechanicky mění směr růstu
(B) změny polohy intracelulárních senzorů uvolňují růstové hormony připojené k povrchu senzoru a způsobují růst buněk prostřednictvím prodlužování
(C) gravitační senzory si vyměňují signály s chloroplasty prostřednictvím retrográdních signálních drah a ovlivňují genovou expresi, což vede ke změně režimu růstu rostlin
(D) poloha gravitačních senzorů ovlivňuje transport malých molekul, a to vede ke změně směru růstu


Pro magnetické pole \vec{B}, paralelní s Oz, s malými hodnotami m (orbitální magnetické kvantové číslo) a B=1T, porovnejte řádovou velikost členu paramagnetické vazby s přechodovou energií \Delta E atomu vodíku s vlnovou délkou \lambda=0,4861\mu m.

PS: pro matematiku použijte online editor LaTeX.
(A) \left\langle H\right\rangle \gg\Delta E
(B) \left\langle H\right\rangle =\Delta E
(C) \left\langle H\right\rangle >\Delta E
(D) \left\langle H\right\rangle \ll\Delta E

Pro magnetické pole \vec{B}, rovnoběžné s Oz, s malými hodnotami m (orbitální magnetické kvantové číslo) a B=1T, porovnejte řádovou velikost členu paramagnetické vazby s energií přechodu \Delta E atomu vodíku s vlnová délka \lambda=0,4861\mu m.

PS: pro matematiku použijte online editor LaTeX.
(A) \left\langle H\right\rangle \gg\Delta E
(B) \left\langle H\right\rangle =\Delta E
(C) \left\langle H\right\rangle >\Delta E
(D) \left\langle H\right\rangle \ll\Delta E

Pro magnetické pole \vec{B}, paralelní k Oz, s malými hodnotami m (orbitální magnetické kvantové číslo) a B=1T, porovnejte řádovou velikost paramagnetického vazebního členu s přechodovou energií \Delta E atomu vodíku s vlnovou délkou \lambda=0.4861\mu m.

PS: pro matematiku použijte online editor LaTeX.
(A) \left\langle H\right\rangle \gg\Delta E
(B) \left\langle H\right\rangle =\Delta E
(C) \left\langle H\right\rangle >\Delta E
(D) \left\langle H\right\rangle \ll\Delta E


Zamysli se nad vázaným systémem dvou nukleonů (NN) ve stavu 1S0, které emitují částici X s vnitřní paritou -1. Pauliho statistika vyžaduje, aby izospin, moment hybnosti a spinová kvantová čísla konečného stavu NN splňovala T(NN) = S(NN) + L(NN) + 1 (mod 2).

Předpokládejme, že konečný stav NN má T(NN) = 0. Které z následujících dílčích vln není dovoleno, kde malé písmeno označuje stav momentu hybnosti X? Využij zachování momentu hybnosti i parity.

Všimněte si, že termín „termový symbol“ (např. 1S0) je obecně definován jako (2S+1)L(J). S je celkový spin, L celkový orbitální moment hybnosti zapsaný ve spektroskopické notaci a J celkový moment hybnosti.
(A) 1S0 -> 3S1 + p
(B) 1S0 -> 7D1 + p
(C) 1S0 -> 3D3 + f
(D) 1S0 -> 3P0 + s

Uvažujme vázaný systém dvou nukleonů (NN) ve stavu 1S0, které emitují částici X s vnitřní paritou -1. Pauliho princip vyloučení vyžaduje, aby izospin, moment hybnosti a spinová kvantová čísla konečného stavu NN splňovala T(NN) = S(NN) + L(NN) + 1 (mod 2).

Předpokládejme, že konečný stav NN má T(NN) = 0. Které z následujících dílčích vln není dovoleno, kde malé písmeno označuje stav orbitálního momentu hybnosti X? Využijte zachování momentu hybnosti i parity.

Všimněte si, že termín symbol (např. 1S0) je obecně definován (2S+1)L(J), kde S je celkový spin, L celkový orbitální moment hybnosti zapsaný ve spektroskopické notaci a J celkový moment hybnosti.
(A) 1S0 -> 3S1 + p
(B) 1S0 -> 7D1 + p
(C) 1S0 -> 3D3 + f
(D) 1S0 -> 3PO + s

Uvažujme vázaný systém dvou nukleonů (NN) ve stavu 1S0, které emitují částici X s vnitřní paritou -1. Pauliho statistika vyžaduje, aby izospin, moment hybnosti a spinová kvantová čísla konečného stavu NN splňovala T(NN) = S(NN) + L(NN) + 1 (mod 2).

Předpokládejme, že konečný stav NN má T(NN) = 0. Která z následujících dílčích vln není povolena, kde malé písmeno označuje stav hybnosti X? Využijte zachování momentu hybnosti i parity.

Všimněte si, že termín symbol (např. 1S0) je obecně definován (2S+1)L(J), kde S je celkový spin, L celkový orbitální moment hybnosti zapsaný ve spektroskopické notaci a J celkový moment hybnosti.
(A) 1S0 -> 3S1 + p
(B) 1S0 -> 7D1 + p
(C) 1S0 -> 3D3 + f
(D) 1S0 -> 3P0 + s


Které z následujících hvězd mohou být detekovány pomocí spektrografu ESPRESSO na observatoři Paranal a spektrografu HIRES na Keckově observatoři? Pro více informací o observatořích se prosím podívejte na níže uvedené odkazy. Je třeba poznamenat, že pomocí přístroje ESPRESSO lze pozorovat hvězdy se zdánlivou hvězdnou velikostí V jasnější než 17 mag, zatímco pomocí HIRES lze pozorovat hvězdy jasnější než 16 V mag. Pro jednoduchost neberme v úvahu zaměřovací limity dalekohledů (jako je maximální a minimální výška) a také výšky dalekohledů.

Odkazy:
Observatoř Paranal: https://en.wikipedia.org/wiki/Paranal_Observatory
Observatoř W. M. Kecka: https://en.wikipedia.org/wiki/W._M._Keck_Observatory

Hvězda 1 - RA = 15 stupňů a DEC = -75 stupňů, absolutní velikost V 15,5 mag a nachází se ve vzdálenosti 10 pc od nás.

Hvězda 2 - RA = 30 stupňů a DEC = 55 stupňů, zdánlivá velikost V 16,5 mag a nachází se ve vzdálenosti 5 pc od nás.

Hvězda 3 - RA = 11 h a DEC = 48 stupňů, zdánlivá hvězdná velikost V 15,5 mag, E(B-V) = 0,6 mag a nachází se ve vzdálenosti 15 pc od nás. Všimněte si, že celková absorpce v pásmu V souvisí s přebytkem barvy v B-V s koeficientem rovným 3,1.

Hvězda 4 - RA = 85 stupňů a DEC = -48 stupňů, absolutní velikost V 15,5 mag, E(B-V) = 0,4 mag a nachází se ve vzdálenosti 10 pc od nás. Všimněte si, že celková absorpce v pásmu V souvisí s přebytkem barvy v B-V s koeficientem rovným 3,1.

Star5 - RA = 10 h a DEC = 60 stupňů, absolutní velikost V 16,5 mag a nachází se ve vzdálenosti 5 pc od nás.
(A) Hvězda1 a Hvězda4
(B) Hvězda2 a Hvězda3
(C) Hvězda4 a Hvězda5
(D) Hvězda3 a Hvězda5

Které z následujících hvězd lze detekovat jak spektrografem ESPRESSO na observatoři Paranal, tak spektrografem HIRES na observatoři Keck? Další informace o observatořích naleznete na níže uvedených odkazech. Je třeba poznamenat, že pomocí ESPRESSO lze pozorovat hvězdy se zdánlivou V magnitudou jasnější než 17 mag, zatímco pomocí HIRES lze pozorovat hvězdy jasnější než 16 V mag. Pro jednoduchost pomiňme limity nasměrování dalekohledů (jako jsou maximální a minimální nadmořské výšky) a také nadmořské výšky dalekohledů.

odkazy:
Observatoř Paranal: https://en.wikipedia.org/wiki/Paranal_Observatory
Observatoř W. M. Kecka: https://en.wikipedia.org/wiki/W._M._Keck_Observatory

Hvězda1 - RA = 15 stupňů a DEC = -75 stupňů, absolutní V magnituda 15,5 mag a nachází se ve vzdálenosti 10 pc od nás.

Hvězda2 - RA = 30 stupňů a DEC = 55 stupňů, zdánlivá V magnituda 16,5 mag a nachází se ve vzdálenosti 5 pc od nás.

Hvězda3 - RA = 11 h a DEC = 48 stupňů, zdánlivá V magnituda 15,5 mag, E(B-V) = 0,6 mag a nachází se ve vzdálenosti 15 pc od nás. Všimněte si, že celková absorpce v pásmu V souvisí s přebytkem barvy v B-V s koeficientem rovným 3,1.

Star4 - RA = 85 stupňů a DEC = -48 stupňů, absolutní V magnituda 15,5 mag, E(B-V) = 0,4 mag a nachází se ve vzdálenosti 10 pc od nás. Všimněte si, že celková absorpce v pásmu V souvisí s přebytkem barvy v B-V s koeficientem rovným 3,1.

Hvězda5 - RA = 10 ha DEC = 60 stupňů, absolutní V magnituda 16,5 mag a nachází se ve vzdálenosti 5 pc od nás.
(A) Hvězda1 a Hvězda4
(B) Hvězda2 a Hvězda3
(C) Hvězda4 a Hvězda5
(D) Hvězda3 a Hvězda5


Uvažujme dvouúrovňový systém (přechodová frekvence \omega), původně připravený v základním stavu |0>, je vystaven vnějšímu poli Rabiho frekvence \Omega, při t = 0. Předpokládejme, že na tomto systému provádíme projektivní měření v každém \tau (<< 1/\Omega) intervalu. Po N (>>1) takových měřeních se pravděpodobnost, že systém je v základním stavu, mění jako exp(-pN). Výraz p je dán vztahem
(A) (\tau ^2\Omega^2)/2
(B) (\tau\Omega)/4
(C) (\tau\Omega)/2
(D) (\tau ^2\Omega^2)/4

Uvažujme dvouúrovňový systém (přechodová frekvence \omega), který je na počátku připraven v základním stavu |0>, je vystaven vnějšímu poli o Rabiho frekvenci \Omega, v t = 0. Předpokládejme, že na tomto systému provedeme projekční měření v každém intervalu \tau (<< 1/\Omega). Po N (>>1) takových měřeních se pravděpodobnost, že systém je v základním stavu, mění jako exp(-pN). Výraz p je dán vztahem
(A) (\tau ^2\Omega^2)/2
(B) (\tau\Omega)/4
(C) (\tau\Omega)/2
(D) (\tau ^2\Omega^2)/4

Uvažujme dvouúrovňový systém (přechodová frekvence \omega), původně připravený v základním stavu |0>, je vystaven vnějšímu poli Rabiho frekvence \Omega při t = 0. Předpokládejme, že se na tomto systému provádí projektivní měření každých \tau (<< 1/\Omega) interval. Po N (>>1) takových měřeních se pravděpodobnost, že je systém v základním stavu, mění jako exp(-pN). Výraz p je dán vztahem
(A) (\tau ^2\Omega^2)/2
(B) (\tau\Omega)/4
(C) (\tau\Omega)/2
(D) (\tau ^2\Omega^2)/4


Nerelativistické částice o hmotnosti m1, pocházející ze zdroje o teplotě T1, projdou filtrem, který vybere pouze ty částice, které mají rychlost blízkou průměru (všech částic ze zdroje), a poté prosvítí štěrbina o šířce 2,5 mikrometru. Na pozorovací obrazovce na druhé straně štěrbiny je pozorována řada jasných a tmavých oblastí, přičemž první jasná (nejblíže středu štěrbiny) je umístěna pod úhlem 15 stupňů. Později se stejný postup opakuje, ale tentokrát se zdroj změní na zdroj obsahující částice o hmotnosti m2=2*m1 a teplotě T2; druhá světlá oblast se nyní objeví pod úhlem 20 stupňů. Všechny vzdálenosti a úhly se měří počínaje nebo vzhledem k přímce spojující střed štěrbiny a bod na obrazovce přímo před ní. Jaká je hodnota poměru T1/T2?
(A) 3.5
(B) 1.9
(C) 2.2
(D) 1.3

Nerelativistické částice o hmotnosti m1, pocházející ze zdroje o teplotě T1, projdou filtrem, který vybere pouze ty částice, které mají rychlost blízkou průměru (všech částic ze zdroje), a poté prosvítí štěrbina o šířce 2,5 mikrometru. Na pozorovací obrazovce na druhé straně štěrbiny je pozorována řada jasných a tmavých oblastí, přičemž první jasná (nejblíže středu štěrbiny) je umístěna pod úhlem 15 stupňů. Později se stejný postup opakuje, ale tentokrát se zdroj změní na zdroj obsahující částice o hmotnosti m2=2*m1 a teplotě T2; druhá světlá oblast se nyní jeví pod úhlem 20 stupňů. Všechny vzdálenosti a úhly se měří počínaje nebo vzhledem k přímce spojující střed štěrbiny a bod na obrazovce přímo před ní. Jaká je hodnota poměru T1/T2?
(A) 3.5
(B) 1.9
(C) 2.2
(D) 1.3

Nerelativistické částice o hmotnosti m1, které vycházejí ze zdroje o teplotě T1, procházejí filtrem, který vybírá pouze ty částice, jejichž rychlost se blíží průměru (všech částic ze zdroje), a poté osvětlují štěrbinu o šířce 2,5 mikrometru. Na pozorovací obrazovce na druhé straně štěrbiny se pozoruje řada světlých a tmavých oblastí, přičemž první světlá oblast (nejblíže středu štěrbiny) se nachází pod úhlem 15 stupňů. Později se stejný postup opakuje, ale tentokrát se zdroj změní na zdroj obsahující částice o hmotnosti m2=2*m1 a teplotě T2; druhá jasná oblast se nyní objeví pod úhlem 20 stupňů. Všechny vzdálenosti a úhly se měří od přímky spojující střed štěrbiny a bod na obrazovce přímo před ní nebo vzhledem k ní. Jaká je hodnota poměru T1/T2?
(A) 3.5
(B) 1.9
(C) 2.2
(D) 1.3


Dokončete následující reakce a vyberte hlavní produkty s ohledem na sterickou překážku a stabilitu produktů.
2-ethyl-2,6-dimethylcyklohexan-1-on + ethylakrylát (t-BuOK) ---> A
1-nitropropan + (KOH, (E)-but-2-ennitril, H2O) ---> B
(A) A = ethyl-3-(3-ethyl-1,3-dimethyl-2-oxocyklohexyl)propanoát, B = 2,3-dimethyl-4-nitrobutannitril
(B) A = ethyl-3-(3-ethyl-3,5-dimethyl-4-oxocyklohexyl)propanoát, B = 3-methyl-4-nitrohexanenitril
(C) A = ethyl-3-(3-ethyl-3,5-dimethyl-4-oxocyklohexyl)propanoát, B = 2,3-dimethyl-4-nitrobutannitril
(D) A = ethyl-3-(3-ethyl-1,3-dimethyl-2-oxocyklohexyl)propanoát, B = 3-methyl-4-nitrohexanenitril

Proveďte následující reakce a vyberte hlavní produkty s ohledem na sterické překážky a stabilitu produktů.
2-ethyl-2,6-dimethylcyklohexan-1-on + ethylakrylát (t-BuOK) ---> A
1-nitropropan + (KOH, (E)-but-2-enitril, H2O) ---> B
(A) A = ethyl 3-(3-ethyl-1,3-dimethyl-2-oxocyklohexyl)propanoát, B = 2,3-dimethyl-4-nitrobutanenitril
(B) A = ethyl 3-(3-ethyl-3,5-dimethyl-4-oxocyklohexyl)propanoát, B = 3-methyl-4-nitrohexanenitril
(C) A = ethyl 3-(3-ethyl-3,5-dimethyl-4-oxocyklohexyl)propanoát, B = 2,3-dimethyl-4-nitrobutanenitril
(D) A = ethyl 3-(3-ethyl-1,3-dimethyl-2-oxocyklohexyl)propanoát, B = 3-methyl-4-nitrohexanenitril

Dokončete následující reakce a vyberte hlavní produkty s ohledem na sterickou zábranu a stabilitu produktů.
2-ethyl-2,6-dimethylcyklohexan-1-on + ethylakrylát (t-BuOK) ---> A
1-nitropropan + (KOH, (E)-but-2-ennitril, H2O) ---> B
(A) A = ethyl 3-(3-ethyl-1,3-dimethyl-2-oxocyklohexyl)propanoát, B = 2,3-dimethyl-4-nitrobutannitril
(B) A = ethyl-3-(3-ethyl-3,5-dimethyl-4-oxocyklohexyl)propanoát, B = 3-methyl-4-nitrohexannitril
(C) A = ethyl-3-(3-ethyl-3,5-dimethyl-4-oxocyklohexyl)propanoát, B = 2,3-dimethyl-4-nitrobutannitril
(D) A = ethyl-3-(3-ethyl-1,3-dimethyl-2-oxocyklohexyl)propanoát, B = 3-methyl-4-nitrohexannitril


Nechť |alpha> je stav popisující elektron takový, že je úměrný (1+i) |up> + (2-i) |down>, kde |nahoru> a |dolů> jsou vlastní stavy z-projekce spinového operátoru. Vypočítejte pravděpodobnost měření částice v každém z vlastních stavů operátoru, jehož maticová reprezentace je dána prvky Aij, taková, že Aij = hbar/2, pokud i se liší od j, a 0 jinak. Zjistěte také průměrnou hodnotu tohoto operátoru.
(A) 0,54, 0,46 a 3*hbar / sqrt(7)
(B) 0.28, 0.72 a hbar / sqrt(7)
(C) 0,61, 0,29 a 2*hbar / sqrt(7)
(D) 0,64, 0,36 a hbar / 7

Nechť |alfa> je stav popisující elektron, který je úměrný (1+i) |up> + (2-i) |down>, kde |up> a |down> jsou vlastní stavy z-projekce spinového operátoru. Vypočítejte pravděpodobnost měření částice v každém z vlastních stavů operátoru, jehož maticová reprezentace je dána prvky Aij tak, že Aij = hbar/2, je-li i různé od j, a 0 v opačném případě. Zjistěte také průměrnou hodnotu tohoto operátoru.
(A) 0,54, 0,46 a 3*hbar / sqrt(7)
(B) 0,28, 0,72 a hbar / sqrt(7)
(C) 0,61, 0,29 a 2*hbar / sqrt(7)
(D) 0,64, 0,36 a hbar / 7

Nechť |alpha> je stav popisující elektron, takový, že je úměrný (1+i) |nahoru> + (2-i) |dolů>, kde |nahoru> a |dolů> jsou vlastní stavy z- projekce rotačního operátoru. Vypočítejte pravděpodobnost měření částice v každém z vlastních stavů operátoru, jehož maticová reprezentace je dána prvky Aij tak, že Aij = hbar/2, je-li i odlišné od j, a jinak 0. Najděte také průměrnou hodnotu tohoto operátora.
(A) 0,54, 0,46 a 3*hbar / sqrt(7)
(B) 0,28, 0,72 a hbar / sqrt(7)
(C) 0,61, 0,29 a 2*hbar / sqrt(7)
|
(D) 0,64, 0,36 a hbar / 7


Připravili jste neznámou sloučeninu. K identifikaci produktu jste použili následující charakterizační techniky: FTIR, 1H NMR a hmotnostní spektrometrii. FTIR spektrum ukazuje velmi široký absorpční vrchol na vlnových délkách 3000. Další dva silné absorpční vrcholy jsou pozorovány při vlnových délkách 1700 a 1650. Ve spektru 1H NMR bylo pozorováno několik vrcholů včetně vrcholů odpovídajících vinyl-hydrogenům. Hmotnostní spektrum vykazuje fragmentový vrchol při m/z = 45. Určete chemický vzorec této neznámé sloučeniny jako C6H12O, C6H10O, C6H10O2 nebo C6H12O2.
(A) C6H12O
(B) C6H10O
(C) C6H12O2
(D) C6H10O2

Připravili jste neznámou sloučeninu. K identifikaci produktu jste použili následující charakterizační techniky: FTIR, 1H NMR a hmotnostní spektrometrii. Spektrum FTIR ukazuje velmi široký absorpční pík při 3000 vlnových číslech. Dva další silné absorpční píky jsou pozorovány při vlnočtech 1700 a 1650. V 'H NMR spektru bylo pozorováno několik píku včetně píku odpovídajících vinylovým vodíkům. Hmotnostní spektrum ukazuje vrchol fragmentu při m/z = 45. Identifikujte chemický vzorec této neznámé sloučeniny buď jako C6H12O, C6H10O, C6H10O2 nebo C6H12O2.
(A) C6H12O
(B) C6H10O
(C) C6H12O2
(D) C6H10O2

Připravili jste si neznámou sloučeninu. K identifikaci produktu jste použili následující charakterizační techniky: FTIR, 1H NMR a hmotnostní spektrometrii. FTIR spektrum vykazuje velmi široký absorpční vrchol na vlnočtu 3000. Další dva silné absorpční vrcholy jsou pozorovány na vlnočíslech 1700 a 1650. V 1H NMR spektru bylo pozorováno několik píků včetně píků odpovídajících vinyl-vodíkům. Hmotnostní spektrum ukazuje pík fragmentu při m/z = 45. Určete chemický vzorec této neznámé sloučeniny jako C6H12O, C6H10O, C6H10O2 nebo C6H12O2.
(A) C6H12O
(B) C6H10O
(C) C6H12O2
(D) C6H10O2