Ph.D. student provádí experimentální práci na vzájemné přeměně tří uhlovodíkových sloučenin, což je dobře známá reakce v chemickém průmyslu, obvykle používaná po krakovacím zařízení.
Profesor katedry chemie prochází laboratoří a všimne si zoufalství v očích studenta svého mladého kolegy. Na otázku, co ho trápí, student odpoví následující: "Za dva týdny mám opustit laboratoř a napsat diplomovou práci. Heterogenně katalyzovanou reakci jsem provedl při 300 stupních Celsia. Dosáhl jsem výborné reakční selektivity a aktivity. Můj vedoucí mi nedávno řekl, že potřebuji podstatně zvýšit konverzi reaktantu na průchod, aniž bych ohrozil reakční selektivitu. Provedl jsem řadu experimentů, při nichž jsem použil více katalyzátoru nebo změnil složení katalyzátoru, ale složení na výstupu z reaktoru se nezměnilo. Co mám dělat?"
Profesor, známý svými zkušenostmi a znalostmi, se dívá na výsledky. Jakou radu dává studentovi?
(A) Máte ještě nějaký čas. Sdělte svému nadřízenému, že zvýšíte teplotu o 20 a 40 stupňů Celsia a snížíte množství katalyzátoru, abyste zlepšili konverzi, přičemž si uvědomte možnou polymeraci jednoho z produktů.
(B) Máte ještě nějaký čas. Sdělte svému nadřízenému, že snížíte teplotu o 20 a 40 stupňů Celsia a zvýšíte množství katalyzátoru, abyste zlepšili konverzi, přičemž si budete vědomi možné polymerace jednoho z produktů.
(C) Máte ještě nějaký čas. Sdělte svému nadřízenému, že snížíte teplotu o 20 a 40 stupňů Celsia a zvýšíte množství katalyzátoru, abyste zlepšili konverzi a využili termodynamiku reakce.
(D) Prostě přijměte výsledky. Řekněte svému nadřízenému, že nemůžete zvýšit konverzi a že byste měli experimenty zastavit a začít psát.

Student doktorského studia provádí experimentální práci na vzájemné konverzi tří uhlovodíkových sloučenin, což je v chemickém průmyslu dobře známá reakce, která se obvykle používá po krakování.
Laboratoří prochází profesor katedry chemie a všimne si zoufalství v očích studenta svého mladého kolegy. Na otázku, co ho trápí, student odpoví následující: „Za dva týdny mám laboratoř vyklidit a napsat diplomovou práci. Prováděl jsem heterogenně katalyzovanou reakci při teplotě 300 stupňů Celsia. Dosáhl jsem vynikající selektivity a aktivity reakce. Můj vedoucí mi nedávno řekl, že musím podstatně zvýšit konverzi reaktantu na jeden průchod, aniž by byla ohrožena selektivita reakce. Provedl jsem řadu pokusů, použil jsem více katalyzátoru nebo změnil složení katalyzátoru, ale složení na výstupu z reaktoru se nemění. Co mám dělat?“
Profesor, známý svými zkušenostmi a znalostmi, se podívá na výsledky. Jakou radu dá studentovi?
(A) Ještě máte nějaký čas. Řekněte svému nadřízenému, že zvýšíte teplotu o 20 a 40 stupňů Celsia a snížíte množství katalyzátoru, abyste zlepšili konverzi, přičemž si budete vědomi možné polymerace jednoho z produktů.
(B) Ještě máte nějaký čas. Řekněte svému nadřízenému, že snížíte teplotu o 20 a 40 stupňů Celsia a zvýšíte množství katalyzátoru, abyste zlepšili konverzi, přičemž si budete vědomi možné polymerace jednoho z produktů.
(C) Ještě máte nějaký čas. Řekněte svému nadřízenému, že snížíte teplotu o 20 a 40 stupňů Celsia a zvýšíte množství katalyzátoru, abyste zlepšili konverzi, přičemž využijete termodynamiku reakce.
(D) Přijměte výsledky. Řekněte svému nadřízenému, že nemůžete zvýšit konverzi a že byste měli přerušit experimenty a začít psát.

Ph.D. student provádí experimentální práci na vzájemné přeměně tří uhlovodíkových sloučenin, což je dobře známá reakce v chemickém průmyslu, která se obvykle používá po krakování.
Profesor katedry chemie prochází laboratoří a všimne si zoufalství v očích studenta svého mladého kolegy. Na otázku, co ho trápí, student odpovídá: „Za dva týdny mám vyklidit laboratoř a napsat disertační práci. Provedl jsem heterogenně katalyzovanou reakci při 300 stupních Celsia. Dosáhl jsem výborné reakční selektivity a aktivit. Můj nadřízený mi nedávno řekl, že potřebuji podstatně zvýšit konverzi reaktantu na jeden průchod, aniž bych ohrozil selektivitu reakce. Provedl jsem řadu experimentů s použitím většího množství katalyzátoru nebo změnou složení katalyzátoru, ale složení na výstupu z reaktoru se nemění. Co mám dělat?"
Profesor, známý svými zkušenostmi a znalostmi, se dívá na výsledky. Jakou radu dává studentovi?
(A) Ještě máš nějaký čas. Řekněte svému nadřízenému, že zvýšíte teplotu o 20 a 40 °C a snížíte množství katalyzátoru, abyste zlepšili konverzi, přičemž si uvědomte možnou polymeraci jednoho z produktů.
(B) Ještě máš nějaký čas. Řekněte svému nadřízenému, že snížíte teplotu o 20 a 40 °C a zvýšíte množství katalyzátoru, abyste zlepšili konverzi, přičemž si uvědomte možnou polymeraci jednoho z produktů.
(C) Ještě máš nějaký čas. Řekněte svému nadřízenému, že snížíte teplotu o 20 a 40 °C a zvýšíte množství katalyzátoru, abyste zlepšili konverzi, s využitím termodynamiky reakce.
(D) Přijměte výsledky. Řekněte svému nadřízenému, že nemůžete zvýšit konverzi a že byste měli zastavit experimenty a začít psát.


Rádi byste pomocí PCR amplifikovali následující sekvenci (zapsanou ve směru od 5' ke 3') pro subklonování do expresního vektoru. Abyste ji naklonovali ve správné orientaci pro následnou expresi, rozhodnete se ji naklonovat pomocí dvou různých restrikčních enzymů.

ATGAATCCGCGGCAGGGGTATTCCCTCAGCGGATACTACACACCCCATCCATTTCAAG
GCTATGAGCACAGACAGCTCAGGTACCAGCAGCCTGGGCCAGGATCTTCCCCCAG
TAGTTTCCTGCTTAAGCAAATAGAATTTCTCAAGGGGCAGCTCCCAGAAGCACCGG
TGATTGGAAAGCAGACACCGTCACTGCCACCTTCCCTCCCAGGACTCCGGCCAAG
GTTTCCAGTACTACTTGCCTCCAGTACCAGAGGCAGGCAAGTGGACATCAGGGGT
GTCCCCAGGGGCGTGCATCTCGGAAGTCAGGGGCTCCAGAGAGGGTTCCAGCAT
CCTTCACCACGTGGCAGGAGTCTGCCACAGAGAGGTGTTGATTGCCTTTCCTCAC
ATTTCCAGGAACTGAGTATCTACCAAGATCAGGAACAAAGGATCTTAAAGTTCCTG
GAAGAGCTTGGGGAAGGGAAGGCCACCACAGCACATGATCTGTCTGGGAAACTTG
GGACTCCGAAGAAAGAAATCAATCGAGTTTTATACTCCCTGGCAAAGAAGGGCAAG
CTACAGAAAGAGGCAGGAACACCCCCTTTGTGGAAAATCGCGGTCTC

V mrazáku máte enzymy ApaI, BamHI, BstNI, HindIII, KpnI a ScaI.
Pořadí prvků ve vašem expresním vektoru vypadá takto (místa štěpení v MCS jsou uvedena v závorkách):

--CMV promotor---[SmaI--HindIII--BglII--KpnI---PstI--BamHI--EcoRI]-------

Na základě informací, které jste dostali, vyberte vhodný pár primerů pro PCR (znázorněno ve směru od 5' ke 3'). Ujistěte se, že vaše primery umožní směrově klonovat výše uvedenou sekvenci do expresního vektoru.
(A) aaaaaagcttATGAATCCGCGGCAGGG; aaaggtaccGAGACCGCGATTTTCCACAAAGG
(B) aaaacccgggATGAATCCGCGGCAGGG; aaaggatccGAGACCGCGATTTTCCACAAAGG
(C) aaaaggatccATGAATCCGCGGCAGGG; aaaaagcttGAGACCGCGATTTTCCACAAAGG
(D) aaaaaagcttATGAATCCGCGGCAGGG; aaaggatccGAGACCGCGATTTTCCACAAAGG

Chtěli byste použít PCR k amplifikaci následující sekvence (zapsané od 5' do 3' směru) pro subklonování do expresního vektoru. Abyste jej klonovali ve správné orientaci pro následnou expresi, rozhodnete se jej klonovat pomocí dvou různých restrikčních enzymů.

ATGAATCCGCGGCAGGGGTATTCCCTCAGCGGATACTACACACCCCATCCATTTCAAG
GCTATGAGCACAGACAGCTCAGGTACCAGCAGCCTGGGCCAGGATCTTCCCCCAG
TAGTTTCCTGCTTAAGCAAATAGAATTTCTCAAGGGGCAGCTCCCAGAAGCACCGG
TGATTGGAAAGCAGACACCGTCACTGCCACCTTCCCTCCCAGGACTCCGGCCAAG
GTTTCCAGTACTACTTGCCTCCAGTACCAGAGGCAGGCAAGTGGACATCAGGGGT
GTCCCCAGGGGCGTGCATCTCGGAAGTCAGGGGCTCCAGAGAGGGTTCCAGCAT
CCTTCACCACGTGGCAGGAGTCTGCCACAGAGAGGTGTTGATTGCCTTTCCTCAC
ATTTCCAGGAACTGAGTATCTACCAAGATCAGGAACAAAGGATCTTAAAGTTCCTG
GAAGAGCTTGGGGAAGGGAAGGCCACCACAGCACATGATCTGTCTGGGAAACTTG
GGACTCCGAAGAAAGAAATCAATCGAGTTTTATACTCCCTGGCAAAGAAGGGCAAG
CTACAGAAAGAGGCAGGAACACCCCCTTTGTGGAAAATCGCGGTCTC

V mrazáku máte enzymy Apal, BamHI, BstNI, HindIII, KpnI a Scal.
Pořadí prvků ve vašem expresním vektoru vypadá takto (místa štěpení v MCS jsou uvedena v závorkách):

--CMV promotor---[Smal--HindIII--BglII--KpnI---PstI--BamHI--EcoRI]-------

Pomocí informací, které jste dostali, vyberte vhodný pár primerů pro PCR (zobrazeno ve směru 5' až 3'). Ujistěte se, že vaše primery umožní klonovat sekvenci uvedenou výše do expresního vektoru přímým způsobem.
(A) aaaaaagcttATGAATCCGCGGCAGGG; aaaggtaccGAGACCGCGATTTTCCACAAAGG
(B) aaaacccgggATGAATCCGCGGCAGGG; aaaggatccGAGACCGCGATTTTCCACAAAGG
(C) aaaaggatccATGAATCCGCGGCAGGG; aaaaagcttGAGACCGCGATTTTCCACAAAGG
(D) aaaaaagcttATGAATCCGCGGCAGGG; aaaggatccGAGACCGCGATTTTCCACAAAGG

Chtěli byste použít PCR k amplifikaci následující sekvence (zapsané ze směru 5' do 3') pro subklonování do vektoru výrazu. Abyste jej naklonovali ve správné orientaci pro následnou expresi, rozhodnete se jej naklonovat pomocí dvou různých restrikčních enzymů.
ATGAATCCGCGGCAGGGGTATTCCCTCAGCGGATACTACACCCATCCATTTCAAG
GCTATGAGCACAGACAGCTCAGGTACCAGCAGCCTGGGCCAGGATCTTCCCCCAG
TAGTTTCCTGCTTAAGCAAATAGAATTTCTCAAGGGGCAGCTCCCAGAAGCACCGG
TGATTGGAAAGCAGACACCGTCACTGCCACCTTCCCTCCCAGGACTCCGGCCAAG
GTTTCCAGTACTACTTGCCTCCAGTACCAGAGGCAGGCAAGTGGACATCAGGGGT
GTCCCCAGGGGCGTGCATCTCGGAAGTCAGGGGCTCCAGAGAGGGTTCCAGCAT
CCTTCACCACGTGGCAGGAGTCTGCCACAGAGAGGTGTTGATTGCCTTTCCTCAC
ATTTCCAGGAACTGAGTATCTACCAAGATCAGGAACAAAGGATCTTAAAGTTCCTG
GAAGAGCTTGGGGAAGGGAAGGCCACCACAGCACATGATCTGTCTGGGAAACTTG
GGACTCCGAAGAAAGAAATCAATCGAGTTTTATACTCCCTGGCAAAGAAGGGCAAG
CTACAGAAAGAGGCAGGAACACCCCCTTTGTGGAAAATCGCGGTCTC

V mrazničce máte enzymy ApaI, BamHI, BstNI, HindIII, KpnI a ScaI.
Pořadí funkcí na vektoru výrazu vypadá takto (místa štěpení v MCS jsou zobrazena v závorkách):

--CMV promoter---[SmaI--HindIII--BglII--KpnI---PstI--BamHI--EcoRI]-------

Na základě informací, které vám byly poskytnuty, vyberte vhodný pár primerů pro PCR (zobrazeno ve směru 5' až 3'). Ujistěte se, že vaše primery umožní klonovat výše uvedenou sekvenci do vektoru výrazu směrovým způsobem.
(A) aaaaaagcttATGAATCCGCGGCAGGG; aaaggtaccGAGACCGCGATTTTCCACAAAGG
(B) aaaacccgggATGAATCCGCGGCAGGG; aaaggatccGAGACCGCGATTTTCCACAAAGG
(C) aaaaggatccATGAATCCGCGGCAGGG; aaaaagcttGAGACCGCGATTTTCCACAAAGG
(D) aaaaaagcttATGAATCCGCGGCAGGG; aaaggatccGAGACCGCGATTTTCCACAAAGG


Bylo vám řečeno, že interakční člen ve vašem nukleon-pionovém Lagrangiánu je úměrný izospinové matici (tau_x + i tau_y). Když si uvědomíte, že nukleony tvoří izospinový dublet a piony izospinový triplet, jaký proces emise pionů by mohl tento interakční člen usnadnit?
(A) p -> p + π0
(B) p -> n + π+
(C) n -> n + π0
(D) n -> p + π-

Bylo vám řečeno, že interakční člen ve vašem Lagrangianu nukleon-pion je úměrný isospinové matici (tau_x + i tau_y). Když si uvědomíme, že nukleony tvoří isospinový dublet a piony isospinový triplet, který proces emise pionů by mohl tento interakční termín usnadnit?
(A) p -> p + π0
(B) p -> n + π+
(C) n -> n + π0
(D) n -> p + π-

Je vám řečeno, že interakční člen ve vašem nukleon-pionovém Lagrangeově členu je úměrný izospinové matrici (tau_x + i tau_y). Vezmeme-li v úvahu, že nukleony tvoří izospinový dublet a piony izospinový triplet, který proces emise pionů by mohl tento interakční termín usnadnit?
(A) p -> p + π0
(B) p -> n + π+
(C) n -> n + π0
(D) n -> p + π-


Měří se aktivita materiálu obsahujícího čisté cesium-137 (celkem 10^17 atomů). Dokonalý detektor záření gama má obdélníkový tvar o rozměrech 2x3 cm a je umístěn 4 metry od materiálu, přímo proti němu.

Po 80 minutách bylo detekováno přibližně kolik záření gama?
(A) 100 milionů (10^8).
(B) 10 tisíc (10^4).
(C) 100 (10^2).
(D) 1 milion (10^6).

Měří se aktivita materiálu obsahujícího čisté cesium-137 (celkem 10^17 atomů). Dokonalý detektor gama záření má obdélníkový tvar 2x3 centimetry a je umístěn 4 metry od materiálu, přímo k němu.

Kolik gama záření bylo přibližně detekováno po 80 minutách?
(A) 100 milionů (10^8).
(B) 10 tisíc (10^4).
(C) 100 (10^2).
(D) 1 milionů (10^6).

Měří se aktivita materiálu obsahujícího čisté cesium-137 (celkem 10^17 atomů). Dokonalý detektor gama záření má obdélníkový tvar 2x3 centimetry a je umístěn 4 metry od materiálu, čelem k němu.

Kolik přibližně gama záření bylo detekováno po 80 minutách?
(A) 100 milionů (10^8).
(B) 10 tisíc (10^4).
(C) 100 (10^2).
(D) 1 milion (10^6).


Je dána 60% w/v dvojmocná kyselina (MW : 120 g/mol), jejíž molarita je x. Nyní se 200 ml této x M kyseliny zředí 800 ml vody. Řekněme, že molarita nabývá hodnoty y. 100 ml této y M kyseliny reaguje s 300 ml 0,3 M NaOH, molarita zbývající kyseliny je Z. Zbývající kyselina se dále nechá reagovat se silnou diacidickou zásadou. Vypočítejte objem 0,3 M diacidické zásady potřebný k úplné neutralizaci 500 ml zbývající kyseliny.
(A) 187,5 ml
(B) 375 ml
(C) 458,3 ml
(D) 229,2 ml

Je dána 60% hmotn./obj. dvojsytná silná kyselina (MW: 120 g/mol), jejíž molarita je x. Nyní se 200 ml této x M kyseliny zředí 800 ml vody. Řekněme, že molarita se změní na y. 100 ml této yM kyseliny reaguje s 300 ml 0,3M NaOH, molarita zbývající kyseliny je Z. Zbývající kyselina se dále nechá reagovat se silnou dikyselou bází. Vypočítejte objem 0,3 M dikyselinové báze potřebné k úplné neutralizaci 500 ml zbývající kyseliny.
(A) 187,5 ml
(B) 375 ml
(C) 458,3 ml
(D) 229,2 ml


Sigmatropní přesmyk je třída pericyklických reakcí. Při těchto reakcích přechází koncová vazba pí do vazby sigma. Copeův a Claisenův přesmyk jsou také sigmatropními přesmyky. Tyto reakce jsou obvykle termodynamicky zvýhodněné. Dokončete následující reakce.
1,1-dimethoxyethan-1-amin + but-3-en-2-ol + (H+ + teplo) ---> A
(3R,4S)-3,4-dimethylhexa-1,5-diyn + teplo ---> B
2-((vinyloxy)methyl)but-1-en + teplo ---> C
(A) A = 6-methyl-3,4-dihydro-2H-pyran-2-amin, B = (1Z,2E)-1,2-diethylidenecyklobutan, C = 4-methylenhexan-1-ol
(B) A = (Z)-1-(but-2-en-2-yloxy)ethen-1-amin, B = (3Z,4E)-3,4-diethylidenecyklobut-1-en, C = 4-methylenhexan-1-ol
(C) A = 6-methyl-3,4-dihydro-2H-pyran-2-amin, B = (1Z,2E)-1,2-diethylidenecyklobutan, C = 4-methylenhexanal
(D) A = (Z)-1-(but-2-en-2-yloxy)ethen-1-amin, B = (3Z,4E)-3,4-diethylidenecyklobut-1-en, C = 4-methylenhexanal

Sigmatropní přesmyk je třída pericyklických reakcí. Při těchto reakcích migruje terminální pí vazba do sigma vazby. Cope a Claisenova přeuspořádání jsou také sigma tropická přeuspořádání. Tyto reakce jsou obvykle termodynamicky upřednostňovány. Dokončete následující reakce.
1,1-dimethoxyethan-1-amin + but-3-en-2-ol + (H+ + Heat) ---> A
(3R,4S)-3,4-dimethylhexa-1,5-diyn + Zahřívání ---> B
2-((vinyloxy)methyl)but-1-en + Zahřívání ---> C
(A) A = 6-methyl-3,4-dihydro-2H-pyran-2-amin, B = (1Z,2E)-1,2-diethylidencyklobutan, C = 4-methylenhexan-1-ol
(B) A = (Z)-1-(but-2-en-2-yloxy)ethen-1-amin, B = (3Z,4E)-3,4-diethylidencyklobut-1-en, C = 4-methylenhexan-1-ol
(C) A = 6-methyl-3,4-dihydro-2H-pyran-2-amin, B = (1Z,2E)-1,2-diethylidencyklobutan, C = 4-methylenhexanal
(D) A = (Z)-1-(but-2-en-2-yloxy)ethen-1-amin, B = (3Z,4E)-3,4-diethylidencyklobut-1-en, C = 4-methylenhexanal

Sigmatropní přesmyk je třídou pericyklických reakcí. Při těchto reakcích koncová π vazba migruje do sigma vazby. Copeova a Claisenova přesmyky jsou také sigma tropické přesmyky. Tyto reakce jsou obvykle upřednostňovány termodynamicky. Dokončete následující reakce.
1,1-dimethoxyethan-1-amine + but-3-en-2-ol + (H+ + Teplo) ---> A
(3R,4S)-3,4-dimethylhexa-1,5-diyn + Teplo ---> B
2-((vinyloxy)methyl)but-1-en + Teplo ---> C
(A) A = 6-methyl-3,4-dihydro-2H-pyran-2-amine, B = (1Z,2E)-1,2-diethylidencyklobutan, C = 4-methylenhexan-1-ol
(B) A = (Z)-1-(but-2-en-2-yloxy)ethen-1-amine, B = (3Z,4E)-3,4-diethylidencyklobut-1-en, C = 4-methylenhexan-1-ol
(C) A = 6-methyl-3,4-dihydro-2H-pyran-2-amine, B = (1Z,2E)-1,2-diethylidencyklobutan, C = 4-methylenhexanal
(D) A = (Z)-1-(but-2-en-2-yloxy)ethen-1-amine, B = (3Z,4E)-3,4-diethylidencyklobut-1-en, C = 4-methylenhexanal


Studujete vzorce dědičnosti mezi geny A a B na stejném chromozomu. Jsou na stejném autozomu a jsou od sebe vzdáleny asi 50 centimorganů. Věříte, že jsou propojeny, ale nejste si jisti. Gen A kóduje délku ocasu tak, aby alela A1 byla homozygotně recesivní a produkovala dlouhý ocas. Alela A2 je dominantní alela a kóduje krátký ocas. Gen B kóduje velikost ucha; B1 je malý a B2 je velký. Obě alely B jsou kodominantní. Jeden rodič vaší generace F1 má genotyp A1B2/A1B2 a fenotyp s dlouhým ocasem a velkýma ušima. Druhý rodič je krátkoocasý se středně velkýma ušima a má genotyp A1B1/A2B2. Nečekaně zjistíte, že všichni jejich potomci jsou krátkoocasí. Jaký je vztah mezi alelami?
(A) alela A1 není recesivní alela
(B) geny A a B nejsou spojeny
(C) je vtištěna alela A2
(D) Alela B1 modifikuje A1 homozygoty

1,874 / 5,000
Studujete vzorce dědičnosti mezi geny A a B na stejném chromozomu. Jsou na stejném autosomu a jsou od sebe vzdáleny asi 50 centimorganů. Věříte, že jsou propojené, ale nejste si jisti. Gen A kóduje délku ocasu, takže alela A1 je homozygotně recesivní a vytváří dlouhý ocas. Alela A2 je dominantní alela a kóduje krátký ocas. Gen B kóduje velikost ucha; B1 je malý a B2 je velký. Obě alely B jsou kodominantní. Jeden rodič vaší generace F1 má genotyp A1B2/A1B2 a fenotyp dlouhý ocas a velké uši. Druhý rodič je krátkoocasý se středně velkýma ušima a má genotyp A1B1/A2B2. Nečekaně zjistíte, že všichni jejich potomci jsou krátkoocasí. Jaký je vztah mezi alelami?
(A) alela A1 není recesivní alela
(B) geny A a B nejsou spojeny
(C) alela A2 je otištěna
(D) Alela B1 modifikuje homozygoty A1


Hi-C analýza založená na 50M buňkách odhalila vysoce významný interakční signál mezi 5kb binem obsahujícím aktivní promotor a aktivním enhancerem, které jsou od sebe odděleny lineární vzdáleností ~1 Mb. Tento kontakt však nebylo možné ověřit metodou FISH. Cílení dCas9-KRAB na enhancer snížilo expresi z promotoru o ~20 %. Jaký je nejpravděpodobnější důvod nesouladu mezi výsledky Hi-C a FISH?
(A) Lineární interakce je příliš krátká pro detekci pomocí FISH
(B) Nesprávné očekávání lineární interakční vzdálenosti v důsledku strukturní variability
(C) Falešně pozitivní signál v Hi-C
(D) Frekvence interakce je příliš nízká na to, aby ji bylo možné spolehlivě detekovat pomocí FISH

Hi-C analýza založená na 50M buňkách odhalila vysoce významný interakční signál mezi 5kb biny obsahujícími aktivní promotor a aktivní enhancer, oddělené lineární vzdáleností ~1 Mb. Tento kontakt však nemohl být ověřen pomocí FISH. Zacílení dCas9-KRAB na zesilovač snížilo expresi z promotoru o ~20 %. Jaký je nejpravděpodobnější důvod nekonzistence mezi výsledky Hi-C a FISH?
(A) Lineární interakce je příliš krátká pro detekci FISH
(B) Nesprávná očekávání lineární interakční vzdálenosti v důsledku strukturální variace
(C) Falešně pozitivní signál v Hi-C
(D) Interakční frekvence je příliš nízká na to, aby byla spolehlivě detekovatelná pomocí FISH

Hi-C analýza založená na 50M buňkách odhalila vysoce významný interakční signál mezi 5kb biny obsahujícími aktivní promotor a aktivní enhancer, v daném pořadí, oddělené lineární vzdáleností ~1 Mb. Tento kontakt však nemohl být ověřen FISH. Zacílení dCas9-KRAB na enhancer snížilo expresi z promotoru o ~20 %. Jaký je nejpravděpodobnější důvod nekonzistence mezi výsledky Hi-C a FISH?
(A) Lineární interakce příliš krátká pro detekci FISH
(B) Nesprávné očekávání vzdálenosti lineární interakce v důsledku strukturálních variací
(C) Falešně pozitivní signál v Hi-C
(D) Interakční frekvence je příliš nízká na to, aby byla spolehlivě detekovatelná FISH


Váš kolega vymyslel novou kvantovou teorii pole o čtyřrozměrném časoprostoru a zkoumá regularizaci určitých smyčkových diagramů vyššího řádu v této teorii. Na jejich stole špehováte načmáranou poznámku: Feynmanův diagram a vedle něj slova „odhad velikosti“, za nimiž následuje řetězec fyzikálních konstant, čísel a poměrů mezi tím, co se zdá být energetickými stupnicemi. Symboly zněly: alfa^3 * g^2 sqrt(2) * 8 * 1/(4pi)^6 * (Q/M)^2.

Diagram se bohužel stal nečitelným kvůli rozlité kávě. Kolik smyček obsahoval?
(A) 1
(B) 2
(C) 6
(D) 3

Váš kolega navrhl novou kvantovou teorii pole na čtyřrozměrném prostoročase a zkoumá regularizaci určitých smyčkových diagramů vyšších řádů v této teorii. Na jejich stole zahlédnete načmáranou poznámku: Feynmanův diagram a vedle něj slova "odhad velikosti" následovaná řetězcem fyzikálních konstant, čísel a poměrů mezi tím, co vypadá jako energetické stupnice. Symboly znějí: alpha^3 * g^2 sqrt(2) * 8 * 1/(4pi)^6 * (Q/M)^2.

Diagram se bohužel stal nečitelným kvůli rozlité kávě. Kolik smyček obsahoval?
(A) 1
(B) 2
(C) 6
(D) 3


V protokolu Hi-C založeném na Tn5, který provedl zkušený operátor, bylo po označení a výběru SPRI získáno mnohem nižší než očekávané množství DNA vzhledem k naměřenému množství DNA vstupující do reakce. Pomocí kontrolní tagmentační reakce bylo potvrzeno, že Tn5 fungoval správně. Co je nejpravděpodobnějším zdrojem problému?
(A) Vadné kuličky SPRI
(B) Degradace DNA působením Tn5
(C) Chyba při stanovení koncentrace DNA před nebo po označení
(D) Neefektivní proximitní ligace

V Hi-C protokolu založeném na Tn5 provedeném zkušeným operátorem bylo po tagmentaci a selekci SPRI získáno mnohem nižší než očekávané množství DNA vzhledem k naměřenému množství DNA vstupující do reakce. Pomocí kontrolní tagmentační reakce bylo potvrzeno, že Tn5 funguje správně. Jaký je nejpravděpodobnější zdroj problému?
(A) Vadné korálky SPRI
(B) Degradace DNA pomocí Tn5
(C) Chyba při určování koncentrace DNA před nebo po tagmentaci
(D) Neefektivní bezkontaktní ligace

V protokolu Hi-C založeném na Tn5, který prováděl zkušený operátor, bylo po značení a selekci SPRI získáno mnohem nižší množství DNA, než se očekávalo vzhledem k naměřenému množství DNA vstupující do reakce. Pomocí kontrolní reakce značení bylo potvrzeno, že Tn5 pracuje správně. Jaký je nejpravděpodobnější zdroj problému?
(A) Vadné kuličky SPRI
(B) Degradace DNA pomocí Tn5
(C) Chyba při stanovení koncentrace DNA před nebo po značení
(D) Neúčinná proximitní ligace


Je-li náboj q umístěn ve vzdálenosti d od středu uzemněné vodivé koule o poloměru R. Vypočítejte čistou potenciální energii tohoto systému.
(A) U=-(1/2) kq^2 R^2/(d^2 -R^2)
(B) U=- kq^2 d/(d^2 -R^2)
(C) U=- (1/2) kq^2 d/(d^2 +R^2)
(D) U=- (1/2) *kq^2 R/(d^2 -R^2)

Pokud je náboj q umístěn ve vzdálenosti d od středu uzemněné vodivé koule o poloměru R. Vypočítejte čistou potenciální energii tohoto systému.
(A) U=-(1/2) kq^2 R^2/(d^2 -R^2)
(B) U=- kq^2 d/(d^2 -R^2)
(C) U=- (1/2) kq^2 d/(d^2 +R^2)
(D) U=- (1/2) *kq^2 R/(d^2 -R^2)


methylcyklopentadien (který existuje jako fluxionální směs izomerů) se nechal reagovat s methylisoamylketonem a katalytickým množstvím pyrrolidinu. Vznikl jasně žlutý, křížově konjugovaný polyalkenylový uhlovodíkový produkt (jako směs izomerů), s vodou jako vedlejším produktem. Tyto produkty jsou deriváty fulvenu.

Tento produkt se poté nechal reagovat s ethylakrylátem v poměru 1:1. Po dokončení reakce jasně žlutá barva zmizela. Kolik chemicky odlišných izomerů tvoří konečný produkt (nepočítaje stereoizomery)?
(A) 2
(B) 4
(C) 8
(D) 16

Methylcyklopentadien (který existuje jako fluxionální směs izomerů) mohl reagovat s methylisoamylketonem a katalytickým množstvím pyrrolidinu. Vzniká jasně žlutý, křížově konjugovaný polyalkenyluhlovodíkový produkt (jako směs izomerů) s vodou jako vedlejším produktem. Tyto produkty jsou deriváty fulvenu.

Tento produkt byl poté ponechán reagovat s ethylakrylátem v poměru 1:1. Po dokončení reakce jasně žlutá barva zmizela. Kolik chemicky odlišných izomerů tvoří konečný produkt (nepočítaje stereoizomery)?
(A) 2
(B) 4
(C) 8
(D) 16


Astronomové zkoumají hvězdu o poloměru 1,5 Slunce a hmotnosti 1,1 Slunce. Pokud povrch hvězdy nezakrývají tmavé skvrny, její Teff je 6000 K. Když je však 40 % jejího povrchu pokryto skvrnami, celková efektivní teplota fotosféry klesá na 5500 K. Při zkoumání poměru počtu neutrálních atomů Ti ve dvou energetických hladinách (hladina 1 a hladina 2) ve fotosféře hvězdy astronomové pozorovali, že tento poměr klesá, když má hvězda skvrny. O kolik se tento poměr změní, když hvězda nemá skvrny, ve srovnání s tím, když skvrny má? Všimněte si, že přechod mezi uvažovanými energetickými hladinami odpovídá vlnové délce přibližně 1448 Å. Předpokládejte, že hvězdná fotosféra je v LTE.
(A) ~1,1
(B) ~2,9
(C) ~7,8
(D) ~4,5

Astronomové zkoumají hvězdu o poloměru 1,5 Slunce a hmotnosti 1,1 Slunce. Pokud povrch hvězdy nezakrývají tmavé skvrny, její Teff je 6000 K. Když je však 40 % jejího povrchu pokryto skvrnami, celková efektivní teplota fotosféry klesá na 5500 K. Při zkoumání poměru počtu neutrálních atomů Ti ve dvou energetických hladinách (hladina 1 a hladina 2) ve fotosféře hvězdy astronomové pozorovali, že tento poměr klesá, když má hvězda skvrny. O kolik se tento poměr změní, když hvězda nemá skvrny, ve srovnání s tím, když skvrny má? Všimněte si, že přechod mezi uvažovanými energetickými hladinami odpovídá vlnové délce přibližně 1448 Å. Předpokládejte, že hvězdná fotosféra je v LTE.
(A) ~1.1
(B) ~2.9
(C) ~7.8
(D) ~4.5

Astronomové studují hvězdu s poloměrem 1,5 a hmotností Slunce 1,1. Když není povrch hvězdy pokryt tmavými skvrnami, její Teff je 6000 K. Když je však 40 % jeho povrchu pokryto skvrnami, celková fotosférická efektivní teplota klesá na 5500 K. Ve hvězdné fotosféře při zkoumání poměru počtu neutrálních atomů Ti ve dvou energetických hladinách (úroveň 1 a úroveň 2 ), astronomové pozorovali, že tento poměr klesá, když má hvězda skvrny. Jaký je faktor, o který se tento poměr mění, když hvězda nemá skvrny v porovnání s tím, když skvrny má? Všimněte si, že přechod mezi uvažovanými energetickými hladinami odpovídá vlnové délce přibližně 1448 Á. Předpokládejme, že hvězdná fotosféra je v LTE.
(A) ~1,1
(B) ~2,9
(C) ~7,8
(D) ~4,5


Připravili jste disubstituovanou 6člennou aromatickou kruhovou sloučeninu. FTIR spektrum této sloučeniny ukazuje absorpční píky indikující přítomnost esterové skupiny. 1H NMR spektrum ukazuje šest signálů: dva signály odpovídající aromatickému-H, dva signály odpovídající vinyl-H (jeden dublet a jeden dublet kvartetů) a dva signály odpovídající -CH3 skupinám. Neexistují žádné signály odpovídající skupinám –CH2. Identifikujte chemický vzorec této neznámé sloučeniny buď jako C11H12O2, C11H14O2, C12H12O2 nebo C12H14O2.
(A) C11H14O2
(B) C12H12O2
(C) C12H14O2
(D) C11H12O2

Připravili jste di-substituovaný 6-členný aromatický kruhový sloučeninu. FTIR spektrum této sloučeniny ukazuje absorpční vrcholy, které naznačují přítomnost esterové skupiny. Spektrum 1H NMR ukazuje šest signálů: dva signály odpovídající aromatickému vodíku, dva signály odpovídající vinylovému vodíku (jeden dvojitý a jeden dvojitý kvartet) a dva signály odpovídající skupinám –CH3. Nejsou přítomny žádné signály odpovídající skupinám –CH2. Určete chemický vzorec této neznámé sloučeniny jako C11H12O2, C11H14O2, C12H12O2 nebo C12H14O2.
(A) C11H14O2
(B) C12H12O2
(C) C12H14O2
(D) C11H12O2

Připravili jste di-substituovanou sloučeninu s 6členným aromatickým kruhem. FTIR spektrum této sloučeniny vykazuje absorpční píky naznačující přítomnost esterové skupiny. 1H NMR spektrum vykazuje šest signálů: dva signály odpovídající aromatickému-H, dva signály odpovídající vinyl-H (jeden dublet a jeden dublet kvartetů) a dva signály odpovídající skupinám -CH3. Neexistují žádné signály odpovídající skupinám -CH2. Určete chemický vzorec této neznámé sloučeniny jako C11H12O2, C11H14O2, C12H12O2 nebo C12H14O2.
(A) C11H14O2
(B) C12H12O2
(C) C12H14O2
(D) C11H12O2


Určete výchozí látku potřebnou k syntéze 5-isopropyl-3,4-dimethylcyklohex-1-enu prostřednictvím metatézy s uzavřením kruhu.
(A) 5-isopropyl-3,4-dimethylokta-2,6-dien
(B) 5-isopropyl-3,4-dimethylokta-1,6-dien
(C) 4-isopropyl-5,6-dimethylokta-1,7-dien
(D) 5-isopropyl-3,4-dimethylokta-1,7-dien

Určete výchozí látku potřebnou k syntéze 5-isopropyl-3,4-dimethylcyklohex-1-enu prostřednictvím metatézy s uzavřením kruhu.
(A) 5-isopropyl-3,4-dimethylokta-2,6-dien
(B) 5-isopropyl-3,4-dimethylokta-l,6-dien
(C) 4-isopropyl-5,6-dimethylokta-l,7-dien
(D) 5-isopropyl-3,4-dimethylokta-l,7-dien

Určete výchozí látku potřebnou k syntéze 5-isopropyl-3,4-dimethylcyklohex-1-enu metodou metateze uzavírající kruh.
(A) 5-isopropyl-3,4-dimethylokta-2,6-dien
(B) 5-isopropyl-3,4-dimethylokta-1,6-dien
(C) 4-isopropyl-5,6-dimethylokta-1,7-dien
(D) 5-isopropyl-3,4-dimethylokta-1,7-dien


Atomové jádro o hmotnosti M je v klidu s klidovou energií 300 GeV. Dochází ke spontánnímu štěpení, při kterém se rozdělí na dva fragmenty (a nic jiného), takže jeden fragment je 2krát hmotnější než druhý (pokud jde o jejich klidové hmotnosti). Součet klidových hmotností obou fragmentů je 99 % počáteční hmotnosti M.

Kinetická energie hmotnějšího fragmentu je T1. Jaký je rozdíl mezi (správnou) hodnotou T1 a hodnotou T1 vypočtenou pomocí klasické (nerelativistické) aproximace?

(Ignorujte elektrony.)
(A) 2 MeV.
(B) 10 MeV.
(C) 20 MeV.
(D) 5 MeV.

Atomové jádro o hmotnosti M je v klidu s klidovou energií 300 GeV. Dojde ke spontánnímu štěpení, při kterém se rozštěpí na dva fragmenty (a nic jiného) tak, že jeden fragment je 2krát hmotnější než druhý (z hlediska jejich klidových hmotností). Součet klidových hmotností obou fragmentů je 99 % původní hmotnosti M.

Kinetická energie hmotnějšího fragmentu je T1. Jaký je rozdíl mezi (správnou) hodnotou T1 a hodnotou T1 vypočtenou pomocí klasické (nerelativistické) aproximace?

(Ignorujte elektrony.)
(A) 2 MeV.
(B) 10 MeV.
(C) 20 MeV.
(D) 5 MeV.

Atomové jádro o hmotnosti M je v klidu s energií klidové hmotnosti 300 GeV. Dochází ke spontánnímu štěpení, při kterém se rozštěpí na dva fragmenty (a nic jiného), takže jeden fragment je 2krát hmotnější než druhý (z hlediska jejich klidové hmotnosti). Součet klidových hmotností dvou fragmentů je 99 % původní hmotnosti M.

Kinetická energie masivnějšího fragmentu je T1. Jaký je rozdíl mezi (správnou) hodnotou T1 a hodnotou T1 vypočtenou pomocí klasické (nerelativistické) aproximace?

(Ignorujte elektrony.)
(A) 2 MeV.
(B) 10 MeV.
(C) 20 MeV.
(D) 5 MeV.


Která z následujících posloupností je správně uspořádána podle vzdálenosti od Slunce? Pokud parametr není uveden, předpokládejme, že je nulový. U hvězd ve slunečním sousedství (vzdálenost < 500 pc) předpokládejme, že celková absorpce v pásmu V se vztahuje k barevnému přebytku barvy B-V s hodnotou Rv 3,1.

a) Hvězda s absolutní V magnitudou 8 a pozorovanou magnitudou 8 mag, E(B-V) = 0, mag
b) Hvězda s absolutní V magnitudou 8 a pozorovanou magnitudou 7 mag, E(B-V) = 0, mag
c) Hvězda s absolutní V magnitudou 8 a pozorovanou magnitudou 9 mag, E(B-V) = 0, mag.
d) Hvězda s absolutní V magnitudou 8 a pozorovanou magnitudou 7 mag, E(B-V) = 0,2 mag
e) Hvězda s absolutní V magnitudou 7 a pozorovanou magnitudou 7 mag, E(B-V) = 0,2 mag
f) Hvězda s absolutní V magnitudou 7 a pozorovanou magnitudou 7 mag, E(B-V) = 0, mag
(A) b < a < f < c
(B) b < e < c < f
(C) b < d < e < a < c
(D) d < b < f < c

Která z následujících posloupností je správně seřazena podle vzdálenosti od Slunce? Pokud není parametr uveden, předpokládejte, že je nulový. U hvězd v sousedství Slunce (vzdálenost < 500 pc) předpokládejte, že celková absorpce v pásmu V se vztahuje k barevnému přebytku barvy B-V s hodnotou Rv 3,1.

a) Hvězda s absolutní hvězdnou velikostí v pásmu V 8 a pozorovanou hvězdnou velikostí 8 mag, E(B-V) = 0. mag.
b) Hvězda s absolutní V magnitudou 8 a pozorovanou magnitudou 7 mag, E(B-V) = 0 mag.
c) Hvězda s absolutní V magnitudou 8 a pozorovanou magnitudou 9 mag, E(B-V) = 0 mag.
d) Hvězda s absolutní V magnitudou 8 a pozorovanou magntiduou 7 mag, E(B-V) = 0,2 mag.
e) Hvězda s absolutní V magnitudou 7 a pozorovanou magntiduou 7 mag, E(B-V) = 0,2 mag.
f) Hvězda s absolutní V magnitudou 7 a pozorovanou magnitudou 7 mag, E(B-V) = 0 mag.
(A) b < a < f < c
(B) b < e < c < f
(C) b < d < e < a < c
(D) d < b < f < c


Zapište si hlavní produkty pro následující reakce.
5-isopropylcyklohex-2-en-1-ol + HBr ---> A
hex-1-en-3-ol + HBr ---> B
(A) A = 3-brom-5-isopropylcyklohexan-1-ol, B = 2-bromhexan-3-ol
(B) A = 3-brom-5-isopropylcyklohexan-1-ol, B = (E)-1-bromohex-2-en
(C) A = 3-brom-5-isopropylcyklohex-1-en, B = 2-bromhexan-3-ol
(D) A = 3-brom-5-isopropylcyklohex-1-en, B = (E)-1-bromohex-2-en

Vypište hlavní produkty následujících reakcí.
5-isopropylcyklohex-2-en-1-ol + HBr ---> A
hex-1-en-3-ol + HBr ---> B
(A) A = 3-bromo-5-isopropylcyklohexan-1-ol, B = 2-bromohexan-3-ol
(B) A = 3-bromo-5-isopropylcyklohexan-1-ol, B = (E)-1-bromohex-2-en
(C) A = 3-bromo-5-isopropylcyklohex-1-en, B = 2-bromohexan-3-ol
(D) A = 3-bromo-5-isopropylcyklohex-1-en, B = (E)-1-bromohex-2-en

Zapište si hlavní produkty pro následující reakce.
5-isopropylcyklohexan-2-en-l-ol + HBr ---> A
hex-1-en-3-ol + HBr ---> B
(A) A = 3-brom-5-isopropylcyklohexan-1-ol, B = 2-bromhexan-3-ol
(B) A = 3-brom-5-isopropylcyklohexan-1-ol, B = (E)-1-bromhex-2-en
(C) A = 3-brom-5-isopropylcyklohexan-1-en, B = 2-bromhexan-3-ol
(D) A = 3-brom-5-isopropylcyklohexan-1-en, B = (E)-1-bromhex-2-en


Připravili jste neznámou organickou sloučeninu. Získali jste následující 1H NMR data:
1H NMR: chemická reference (ppm): 7,0 (1H, d, J = 16,0 Hz), 5,5 (1H, dq), 2,1 (3H, s), 1,6 (3H, d)
Určete neznámou sloučeninu jako cis-propenylacetát, trans-propenylacetát, cis-butenylacetát nebo trans-butenylacetát.
(A) Cis-propenylacetát
(B) Trans-butenylacetát
(C) Cis-butenylacetát
(D) Trans-propenylacetát

Připravili jste neznámou organickou sloučeninu. Byla získána následující 1H NMR data:
1H NMR: chemická referenční hodnota (ppm): 7,0 (1H, d, J = 16,0 Hz), 5,5 (1H, dq), 2,1 (3H, s), 1,6 (3H, d)
Neznámou sloučeninu identifikujte buď jako Cis-propenyl acetát, Trans-propenyl acetát, Cis-butenyl acetát nebo Trans-butenyl acetát.
(A) Cis-propenyl acetát
(B) Trans-butenyl acetát
(C) Cis-butenyl acetát
(D) Trans-propenyl acetát

Připravili jste neznámou organickou sloučeninu. Byla získána následující1H NMR data:
'H NMR: chemická reference (ppm): 7,0 (1H, d, J = 16,0 Hz), 5,5 (1H, dq), 2,1 (3H, s), 1,6 (3H, d)
Identifikujte neznámou sloučeninu buď jako Cis-propenylacetát, Trans-propenylacetát, Cis-butenylacetát nebo Trans-butenylacetát.
(A) Cis-propenylacetát
(B) Trans-butenylacetát
(C) Cis-butenylacetát
(D) Trans-propenylacetát


Stav |3,0,0\rangle ve standardní notaci |n,l,m\rangle atomu H v nerelativistické teorii se rozpadá do stavu |1,0,0\rangle pomocí dvou dipólových přechodů. Přechodová trasa a odpovídající pravděpodobnost jsou (použijte latex),
(A) |3,0,0\rangle\rightarrow|2,1,0\rangle\rightarrow|1,0,0\rangle a \frac{2}{3}
(B) |3,0,0\rangle\rightarrow|2,1,1\rangle\rightarrow|1,0,0\rangle
a \frac{1}{4}
(C) |3,0,0\rangle\rightarrow|2,1,-1\rangle\rightarrow|1,0,0\rangle a \frac{1}{4}
(D) |3,0,0\rangle\rightarrow|2,1,0\rangle\rightarrow|1,0,0\rangle a \frac{1}{3}

Stav |3,0,0\rangle ve standardním zápisu |n,l,m\rangle atomu H se v nerelativistické teorii rozpadá na stav |1,0,0\rangle prostřednictvím dvou dipólových přechodů. Trasa přechodu a odpovídající pravděpodobnost jsou (použijte latex),
(A) \rangle\rightarrow|2,1,0\rangle\rightarrow|1,0,0\rangle a \frac{2}{3}
(B) |3,0,0\rangle\rightarrow|2,1,1\rangle\rightarrow|1,0,0\rangle
a \frac{1}{4}
(C) |3,0,0\rangle\rightarrow|2,1,-1\rangle\rightarrow|1,0,0\rangle a \frac{1}{4}
(D) |3,0,0\rangle\rightarrow|2,1,0\rangle\rightarrow|1,0,0\rangle a \frac{1}{3}

Stav |3,0,0\rangle ve standardním zápisu |n,l,m\rangle atomu H v nerelativistické teorii se rozpadá do stavu |1,0,0\rangle přes přechod dvou dipólů. Trasa přechodu a odpovídající pravděpodobnost jsou (použijte latex),
(A) \rangle\rightarrow|2,1,0\rangle\rightarrow|1,0,0\rangle a \frac{2}{3}
(B) |3,0,0\rangle\rightarrow|2,1,1\rangle\rightarrow|1,0,0\rangle
a \frac{1}{4}
(C) |3,0,0\rangle\rightarrow|2,1,-1\rangle\rightarrow|1,0,0\rangle a \frac{1}{4}
(D) |3,0,0\rangle\rightarrow|2,1,0\rangle\rightarrow|1,0,0\rangle a \frac{1}{3}


Vědec vstříkl do jednobuněčného oplodněného vajíčka messenger RNA Cas9, vodicí RNA a dárcovskou DNA nesoucí transgen. Naváděcí RNA byla schopna rozpoznat cílovou sekvenci bez možnosti vazby mimo cíl. Modifikované embryo bylo přeneseno do náhradní matky, která těhotenství donosila. Když však vědci sekvenovali genom výsledného transgenního zvířete, zjistili, že buňky z různých linií mají odlišné genomy, tj. sekvence DNA buněk z různých tkání se neshoduje. Co je nejpravděpodobnější příčinou tohoto pozorování?
(A) Komplex DNA průvodce RNA-donor mohl být začleněn do genomu některých buněk, když se oplodněné vajíčko vyvinulo v embryo vedoucí k různým genomům.
(B) Systém CRISPR-Cas9 mohl náhodně zavést DNA náhradní matky do některých buněk embrya v různých fázích vývoje, což způsobilo různé genomy pozorované u transgenního zvířete.
(C) Messengerová RNA Cas9 mohla být přeměněna na cDNA a začleněna do genomu některých buněk v různých fázích vývoje embrya, což vedlo k různým genomům.
(D) Protein Cas9 mohl kontinuálně řezat DNA, což vedlo k začlenění dárcovské DNA v různých fázích vývoje embrya.

A scientist injected Cas9 messenger RNA, a guide RNA and donor DNA carrying a transgene into a 1-cell fertilized egg. The guide RNA was able to recognize the target sequence with no possibility of off-target binding. The modified embryo was transferred into a surrogate mother who carried the pregnancy to full term. However, when the scientist sequenced the genome of the resulting transgenic animal, they found out that cells from different lineages had differing genomes, i.e the DNA sequence of cells from different tissues did not match. What is the most probable cause of this observation?
(A) The guide RNA-donor DNA complex may have been incorporated into the genome of some cells as the fertilized egg developed into an embryo leading to different genomes.
(B) The CRISPR-Cas9 system may have accidentally introduced the surrogate mother’s DNA into some cells of the embryo at different stages of development causing the different genomes observed in the transgenic animal.
(C) The Cas9 messenger RNA may have been converted into cDNA and incorporated into the genome of some of the cells at different stages of embryo development leading to the different genomes.
(D) The Cas9 protein may have continuously cut DNA leading to incorporation of donor DNA at different stages of embryo development.

Vědec vstříkl Cas9 messenger RNA, vodící RNA a dárcovskou DNA nesoucí transgen do jednobuněčného oplodněného vajíčka. Vodící RNA byla schopna rozpoznat cílovou sekvenci bez možnosti vazby mimo cíl. Upravené embryo bylo přeneseno do náhradní matky, která přenesla těhotenství do úplného termínu. Když však vědci sekvenovali genom výsledného transgenního zvířete, zjistili, že buňky z různých linií měly odlišné genomy, tedy sekvence DNA buněk z různých tkání se neshodovala. Co je nejpravděpodobnější příčinou tohoto pozorování?
(A) Komplex vodicí RNA-dárcovská DNA mohl být začleněn do genomu některých buněk, když se z oplodněného vajíčka vyvinulo embryo vedoucí k různým genomům.
(B) Systém CRISPR-Cas9 mohl náhodně zavést DNA náhradní matky do některých buněk embrya v různých fázích vývoje, což způsobilo odlišné genomy pozorované u transgenního zvířete.
(C) Cas9 messenger RNA mohla být převedena na cDNA a začleněna do genomu některých buněk v různých fázích vývoje embrya, což vedlo k různým genomům.
(D) Protein Cas9 mohl nepřetržitě štěpit DNA, což vedlo k začlenění donorové DNA v různých fázích vývoje embrya.


Který z následujících produktů se vytvoří, když se 3-jod-5-methyl-2-nitrofenyl-4-nitrobenzensulfonát zahřívá s NaOH?
(A) 2-hydroxy-3-jod-5-methylfenyl-4-nitrobenzensulfonát
(B) 3-jod-5-methyl-2-nitrofenol
(C) 2-hydroxy-5-jod-3-methyl-6-nitrofenyl-4-nitrobenzensulfonát
(D) 3-hydroxy-5-methyl-2-nitrofenyl-4-nitrobenzensulfonát

Který z následujících produktů se vytvoří, když se 3-jod-5-methyl-2-nitrofenyl-4-nitrobenzensulfonát zahřívá s NaOH?
(A) 2-hydroxy-3-jod-5-methylfenyl 4-nitrobenzensulfonát
(B) 3-jod-5-methyl-2-nitrofenol
(C) 2-hydroxy-5-jod-3-methyl-6-nitrofenyl 4-nitrobenzensulfonát
(D) 3-hydroxy-5-methyl-2-nitrofenyl 4-nitrobenzensulfonát


Částice může existovat mezi vnější a vnitřní sférou. Poloměr vnější sféry je 100krát větší než poloměr vnitřní sféry a obě sféry mají společný střed.
Vlnová funkce (definovaná Schrödingerovou rovnicí) částice je časově nezávislá, sféricky symetrická a s imaginární částí rovnou nule.

Pravděpodobnost nalezení částice ve vzdálenosti 2*d1 (přesněji mezi vzdálenostmi d1 a 2*d1) je P, kde d1 je poloměr vnitřní sféry. Pravděpodobnost nalezení částice mezi vzdálenostmi 2*d1 a 3*d1 je stejná, P.

Je-li „r“ vzdálenost od středu (společného středu vnitřní a vnější sféry), jaký tvar má vlnová funkce částice vzhledem k „r“?
(A) 1/r^2.
(B) r.
(C) r^2.
(D) 1/r.

Částice může existovat mezi vnější a vnitřní sférou. Poloměr vnější koule je 100krát větší než poloměr vnitřní koule a obě koule sdílejí společný střed.
Vlnová funkce (jak je definována Schrödingerovou rovnicí) částice je časově nezávislá, sféricky symetrická a s imaginární částí rovnou nule.

Pravděpodobnost nalezení částice ve vzdálenosti 2*d1 (přesněji mezi vzdálenostmi d1 a 2*d1) je P, kde d1 je poloměr vnitřní koule. Pravděpodobnost nalezení částice mezi vzdálenostmi 2*d1 a 3*d1 je stejná, P.

Pokud "r" je vzdálenost od středu (společného středu vnitřní a vnější sféry), jaký tvar má vlnová funkce částice vzhledem k "r"?
(A) 1/r^2.
(B) r.
(C) r^2.
(D) 1/r.

Částice může existovat mezi vnější a vnitřní koulí. Poloměr vnější koule je 100krát větší než poloměr vnitřní koule a obě koule sdílejí společný střed.
Vlnová funkce (jak je definována Schrodingerovou rovnicí) částice je časově nezávislá, sféricky symetrická a s imaginární částí rovnou nule.

Pravděpodobnost nalezení částice ve vzdálenosti 2*d1 (přesněji mezi vzdálenostmi d1 a 2*d1) je P, kde d1 je poloměr vnitřní koule. Pravděpodobnost nalezení částice mezi vzdálenostmi 2*d1 a 3*d1 je stejná, P.

Jestliže „r“ je vzdálenost od středu (společného středu vnitřní a vnější koule), jakou formu má vlnová funkce částice vzhledem k „r“?
(A) 1/r^2.
(B) r.
(C) r^2.
(D) 1/r.


Uvažujme oscilující rozložení náboje, které má tvar spheroid (s osou symetrie podél osy z). Protože kmitá, vyzařuje na vlnové délce \lambda. V zóně záření bude vyzářený výkon na jednotku prostorového úhlu funkcí f \lambda a úhlu \theta (s osou z), podél kterého se výkon měří. Je-li takto vyzářený maximální výkon A, zlomek A, který bude vyzařován pod úhlem \theta = 30^0 a možná forma f jsou, v tomto pořadí,
(A) 1/4, \lambda^(-4)
(B) 1/4, \lambda^(-3)
(C) 1/2, \lambda^(-4)
(D) 3/4, \lambda^(-6)

Uvažujme oscilující rozložení náboje, které má sféroidní tvar (s osou symetrie podél osy z). Protože kmitá, vyzařovala by na vlnové délce \lambda. V oblasti vyzařování bude vyzářený výkon na jednotku prostorového úhlu funkcí f lambda a úhlu \theta (s osou z), podél kterého se výkon měří. Pokud je maximální takto vyzářený výkon A, zlomek A, který bude vyzařován pod úhlem \theta = 30^0 a možný tvar f, jsou,
(A) 1/4, \lambda^(-4)
(B) 1/4, \lambda^(-3)
(C) 1/2, \lambda^(-4)
(D) 3/4, \lambda^(-6)

Zamysli se nad oscilujícím rozložením náboje, které má tvar sféroidu (s osou symetrie podél osy z). Protože kmitá,vyzařuje na vlnovou délku (\lambda). V zóně záření bude výkon vyzařovaný na jednotku prostorového úhlu funkcí f((\lambda), (\theta)), kde (\theta) je úhel s osou z, podél kterého se výkon měří. Je-li maximální výkon A, jaký zlomek A bude vyzařován pod úhlem \theta = 30^0 a jaká je možná forma f?
(A) 1/4, \lambda^(-4)
(B) 1/4, \lambda^(-3)
(C) 1/2, \lambda^(-4)
(D) 3/4, \lambda^(-6)


Vzhledem k naměřeným fázovým posunům $\delta_o=90^o, \delta_1=67^o, \delta_2=55, \delta_3=30^o$ a $\delta_4=13^o$ v experimentu s pružným rozptylem elektronů o energii $50~MeV$ z jaderného terče. Ostatní fázové posuny ignorujte. Vypočítejte imaginární část amplitudy rozptylu podél směru dopadajícího svazku.
(A) 177,675 fm
(B) 355,351 fm
(C) 87163,4 fm
(D) 251,271 fm

Vzhledem k naměřeným fázovým posunům  $\delta_o=90^o, \delta_1=67^o, \delta_2=55, \delta_3=30^o$ and $\delta_4=13^o$ v experimentu elastického rozptylu $50~MeV$ elektronů z jaderného terče. Ignorujte ostatní fázové posuny. Vypočítejte imaginární část amplitudy rozptylu ve směru dopadajícího paprsku.
(A) 177.675 fm
(B) 355.351 fm
(C) 87163.4 fm
(D) 251.271 fm

Vzhledem k naměřeným fázovým posunům $\delta_o=90^o, \delta_1=67^o, \delta_2=55, \delta_3=30^o$ a $\delta_4=13^o$ v experimentu pružného rozptylu $50~ MeV$ elektrony z jaderného cíle. Ignorujte zbytek fázových posunů. Vypočítejte imaginární část amplitudy rozptylu ve směru dopadajícího paprsku.
(A) 177,675 fm
(B) 355,351 fm
(C) 87163,4 fm
(D) 251,271 fm


Která z následujících fyzikálních teorií nikdy nevyžaduje regularizaci při vysokých energiích?
(A) Klasická elektrodynamika
(B) Kvantová elektrodynamika
(C) Kvantová chromodynamika
(D) Teorie superstrun


Určete pH roztoku 500 ml 0,1 M CH3COOH, 400 ml 0,2 M HCl a 300 ml 0,3 M Ba(OH)2.
(A) 8,68
(B) 8,92
(C) 1,38
(D) 12,62

Určete pH roztoku 500 ml 0,1 M CH3COOH, 400 ml 0,2 M HCl a 300 ml 0,3 M Ba(OH)2.
(A) 8.68
(B) 8.92
(C) 1.38
(D) 12.62

Stanovte pH roztoku o objemu 500 ml o koncentraci 0,1 M CH3COOH, 400 ml o koncentraci 0,2 M HCl a 300 ml o koncentraci 0,3 M Ba(OH)2.
(A) 8,68
(B) 8.92
(C) 1,38
(D) 12.62


Student doktorského studia provádí experimentální práci zaměřenou na hydroformylaci 1-hexenu katalyzovanou rhodiem při tlaku syntézního plynu 20 barů a teplotě 80 stupňů Celsia. Vytvořil směs hexenů a C7-aldehydů, aby našel podmínky pro plynovou chromatografii (GC), která by tyto sloučeniny účinně oddělila, a po několika zkouškách nakonec spustil zařízení izotermicky při 60 stupních Celsia a všechny sloučeniny byly eluovány během 25 minut.
Poté provede hydroformylační reakci, přičemž každých 15 minut odebírá stříkačkou vzorky, které pak filtruje přes pipetu obsahující oxid křemičitý do GC lahviček pro analýzu, aby odstranil katalyzátor a zabránil další reakci v GC lahvičce. GC přístroj je nastaven a on každých 30 minut vstřikuje vzorek po vzorku. První dva vzorky ukazují dobrou konverzi, nízkou isomerizaci 1-hexenu a většinou 1-heptanal jako produkt.
V GC spektrech pozdějších vzorků si však při porovnání spekter všimne nových, ale malých vrcholů, které eluují nepravidelně v různých retenčních časech. Své pozorování popíše své zkušenější kolegyni. Ta mu vysvětlí, v čem spočívá problém a jak jej vyřešit. Po dodržení jejích rad se spektra liší pouze výškou vrcholů s velmi malými odchylkami v retenčních časech. Jakou radu mu dala?
(A) K filtraci reakčních vzorků nepoužívejte oxid křemičitý, ale aktivní uhlí.
(B) Přeneste své vzorky přímo do argonem čištěných GC lahviček, které obsahují i část aktivního uhlí, a před analýzou je uložte do chladničky.
(C) Pro tento typ analýzy byste měli použít jinou GC kolonu.
(D) Nakonec byste měli zvýšit teplotu GC na 250 stupňů Celsia, než dojde k ochlazení a zahájení další analýzy.

A Ph.D. student conducts experimental work on the rhodium-catalyzed hydroformylation of 1-hexene at 20 bar synthesis gas pressure and 80 centigrade. He made up a mixture of hexenes and C7-aldehydes to find the conditions for gas chromatography (GC) to effectively separate these compounds, and after some testing, he eventually runs the equipment isothermal at 60 centigrade, and all compounds were eluted within 25 minutes.
Then, he performs the hydroformylation reaction, taking samples through a syringe every 15 minutes, which he then filters through a silica-containing pipette into GC vials for analysis to remove catalyst and prevent further reaction in the GC vial. The GC instrument is set up, and he injects sample by sample every 30 minutes. The first two samples indicate good conversion, low isomerization of 1-hexene, and mostly 1-heptanal as the product.
However, in the GC spectra of later samples, he notices new but small peaks, eluting irregularly at different retention times when comparing the spectra. He describes his observation to a more experienced colleague. She explains the problem and how to fix it. After following her advice, the spectra only differ in the height of the peaks with very small deviations in retention times. What advice did she give him?
(A) Do not use silica to filter your reaction samples but activated carbon.
(B) Transfer your samples directly into argon-purged GC vials, which also contain some activated carbon, and store them in the fridge before analysis.
(C) You should use a different GC column for this type of analysis.
(D) You should eventually increase the GC temperature to 250 centigrade before cooling down and starting your next analysis.

Ph.D. student provádí experimentální práci na rhodiem katalyzované hydroformylaci 1-hexenu při tlaku syntézního plynu 20 bar a teplotě 80 stupňů Celsia. Vytvořil směs hexenů a C7-aldehydů, aby našel podmínky pro plynovou chromatografii (GC) k účinné separaci těchto sloučenin, a po nějakém testování nakonec provozuje zařízení izotermicky při 60 °C a všechny sloučeniny se eluují do 25 minut. .
Poté provede hydroformylační reakci, přičemž každých 15 minut odebírá vzorky injekční stříkačkou, které pak filtruje přes pipetu obsahující oxid křemičitý do GC lahviček pro analýzu, aby se odstranil katalyzátor a zabránilo se další reakci v GC lahvičce. GC přístroj je nastaven a vstřikuje vzorek po vzorku každých 30 minut. První dva vzorky ukazují dobrou konverzi, nízkou izomeraci 1-hexenu a většinou 1-heptanalu jako produktu.
V GC spektrech pozdějších vzorků si však všimne nových, ale malých píků, eluujících nepravidelně při různých retenčních časech při porovnávání spekter. Svůj postřeh popisuje zkušenějšímu kolegovi. Vysvětluje problém a jak jej opravit. Po dodržení její rady se spektra liší pouze ve výšce píků s velmi malými odchylkami v retenčních časech. Jakou radu mu dala?
(A) K filtraci reakčních vzorků nepoužívejte oxid křemičitý, ale aktivní uhlí.
(B) Přeneste vzorky přímo do argonem propláchnutých GC lahviček, které také obsahují nějaké aktivní uhlí, a před analýzou je uložte do lednice.
(C) Pro tento typ analýzy byste měli použít jiný sloupec GC.
(D) Před ochlazením a zahájením další analýzy byste měli případně zvýšit teplotu GC na 250 stupňů Celsia.


Předpokládejme, že máte dvě bodové částice, z nichž každá má nejmenší dosažitelný náboj a hmotnost (hovoříme zhruba o hmotnosti). Jsou od sebe vzdáleny ve vzdálenosti 137 metrů a zažívají jednu přitažlivou sílu a jednu odpudivou sílu. Jaký je poměr síly odpudivé k síle přitažlivé?
(A) 1/137^2
(B) 137^2
(C) 137
(D) 1/137

Předpokládejme, že máte dvě bodové částice, každou s nejmenším dosažitelným nábojem a hmotností (zhruba řečeno o druhé). Jsou od sebe vzdáleni 137 metrů a zažívají jednu přitažlivou sílu a jednu odpudivou sílu. Jaký je poměr síly odpudivé síly k síle přitažlivé síly?
(A) 1/137^2
(B) 137^2
(C) 137
(D) 1/137


Určete chybějící činidla v následující reakci.
(3r,5r,7r)-adamantan-1-karboxylová kyselina + A ---> (3r,5r,7r)-adamantan-1-karbonyl azid + B ---> (3s,5s,7s)-adamantan-1-amin.
(A) A = NaN3 a B = HCl aq, Teplo
(B) A = difenylfosforyl azid (DPPA) a B = NaN3
(C) A = PCl5 a B = H3O+, Teplo
(D) A = difenylfosforyl azid (DPPA) a B = H3O+, Teplo

Identifikujte chybějící činidla v následující reakci.
kyselina (3r,5r,7r)-adamantan-1-karboxylová + A ---> (3r,5r,7r)-adamantan-1-karbonylazid + B ---> (3s,5s,7s)-adamantan- 1-amin.
(A) A = NaN3 a B = HCl vodný, teplo
(B) A = difenylfosforylazid (DPPA) a B = NaN3
(C) A = PCl5 a B = H3O+, teplo
(D) A = difenylfosforylazid (DPPA) a B = H3O+, teplo

Chybějící činidla identifikujte v následující reakci.
(3r, 5r, 7r)-adamantan-1-karboxylová kyselina + A ---> (3r, 5r, 7r)-adamantan-1-karbonylazid + B ---> (3s, 5s, 7s)-adamantan-1-amin.
(A) A = NaN3 a B = HCl aq, Teplo
(B) A = difenylfosforylazid (DPPA) a B = NaN3
(C) A = PCl5 a B = H3O+, Teplo
(D) A = difenylfosforylazid (DPPA) a B = H3O+, Teplo


Dvě přístupové linie Arabidopsis thaliana mají různé fenotypy spojené s dobou kvetení. Výzkumníci sekvenovali několik genů řídících dobu kvetení a v jednom z nich našli následující rozdíly mezi dvěma přístupovými liniemi:
Sekvence 1:
…ATCGTACGATGCTAGCTTACGTAGCATGAC…
Sekvence 2:
…CAGTACGATGATCGTACGATGCTAGCTTA…

Které mutační události pravděpodobně vedly k fenotypovým rozdílům?
A. inverze
B. duplikace
C. posun čtecího rámce
D. translokace
(A) B and D
(B) A and D
(C) B and C
(D) A and C

Dva přírůstky Arabidopsis thaliana mají různé fenotypy spojené s dobou květu. Vědci sekvenují několik genů řídících dobu květu a v jednom z nich našli následující rozdíly mezi dvěma přírůstky:
Sekvence 1:
… ATCGTACGATGCTAGCTTACGTAGCATGAC...
Sekvence 2:
… CAGTACGATGATCGTACGATGCTAGCTTA...

Které mutační události pravděpodobně vedly k fenotypovým rozdílům?
A. inverze
B. duplikace
C. posun rámce
D. translokace
(A) B a D
(B) A a D
(C) B a C
(D) A a C

Dva přírůstky Arabidopsis thaliana mají různé fenotypy spojené s dobou kvetení. Výzkumníci sekvenují několik genů řídících čas květu a v jednom z nich naleznou následující rozdíly mezi dvěma přírůstky:
Sekvence 1:
…ATCGTACGATGCTAGCTTACGTAGCATGAC…
Sekvence 2:
…CAGTACGATGATCGTACGATGCTAGCTTA…

Které mutační události pravděpodobně vedly k fenotypovým rozdílům?
A. inverze
B. duplikace
C. frameshift
D. translokace
(A) B a D
(B) A a D
(C) B a C
(D) A a C


Chemická sloučenina A je tvořena kovem a nekovem, které jsou obsaženy v jejím složení v hmotnostním poměru 18:7. Přidání přebytečné vody na 1 mol sloučeniny A vede k tvorbě 2 mol plynné látky Y a 3 mol báze Z, která je málo rozpustná ve vodě. Oba produkty Y a Z mají základní vlastnosti. Relativní hustota uvolněného plynu Y k hustotě oxidu uhličitého při stejném tlaku a teplotě je rovna 0,39. Jeden z iontů sloučeniny A nebarví plamen do červena.
Uveďte rozsah, ve kterém spadá molekulová hmotnost látky A.
(A) od 140 do 160
(B) od 65 do 85
(C) od 115 do 135
(D) od 90 do 110

Chemická sloučenina A je tvořena kovem a nekovem, které jsou v jejím složení obsaženy v hmotnostním poměru 18:7. Přídavek přebytečné vody k 1 molu sloučeniny A vede ke vzniku 2 molů plynné látky Y a 3 molů báze Z, která je málo rozpustná ve vodě. Oba produkty Y a Z mají základní vlastnosti. Relativní hustota uvolňovaného plynu Y k hustotě oxidu uhličitého při stejném tlaku a stejné teplotě je rovna 0,39. Jeden z iontů sloučeniny A nezbarví plamen červeně.
Uveďte rozmezí, do kterého spadá molekulová hmotnost látky A.
(A) od 140 do 160
(B) od 65 do 85
(C) od 115 do 135
(D) od 90 do 110

Chemická sloučenina A je tvořena kovem a nekovem, které jsou v jejím složení obsaženy v hmotnostním poměru 18:7. Přidáním přebytku vody k 1 mol sloučeniny A vzniknou 2 mol plynné sloučeniny Y a 3 mol zásady Z, která je ve vodě málo rozpustná. Oba produkty Y a Z mají zásadité vlastnosti. Relativní hustota vzniklého plynu Y k hustotě oxidu uhličitého při stejném tlaku a stejné teplotě je rovna 0,39. Jeden z iontů sloučeniny A nezbarvuje plamen červeně.
Uveďte rozmezí, do kterého spadá molekulová hmotnost sloučeniny A.
(A) od 140 do 160
(B) od 65 do 85
(C) od 115 do 135
(D) od 90 do 110


Inteligentní civilizace ve Velkém Magellanově oblaku zkonstruovala mimořádnou kosmickou loď schopnou cestovat podstatným zlomkem rychlosti světla. Průměrná životnost těchto mimozemšťanů je zhruba 150 slunečních let.  Nyní, když mají na mysli Zemi jako svůj cíl, jsou odhodláni cestovat s touto kosmickou lodí konstantní rychlostí 0,99999987*c, kde c je rychlost světla. Přibližně, jak dlouho bude trvat, než jejich 22letý astronaut (z pohledu astronauta) dosáhne Země pomocí této neuvěřitelně rychlé kosmické lodi?
(A) 72 let
(B) Astronaut zemře před dosažením Země.
(C) 77 let
(D) 81 let

Inteligentní civilizace ve Velkém Magellanově mračnu zkonstruovala mimořádnou kosmickou loď schopnou cestovat podstatnou zlomkem rychlosti světla. Průměrná délka života těchto mimozemšťanů je zhruba 150 slunečních let.  Nyní, když mají na mysli Zemi jako cíl, jsou rozhodnuti cestovat s touto kosmickou lodí konstantní rychlostí 0,99999987*c, kde c je rychlost světla. Jak dlouho přibližně bude trvat, než jejich 22letý astronaut (z pohledu astronauta) dosáhne Země pomocí této neuvěřitelně rychlé kosmické lodi?
(A) 72 let
(B) Astronaut zemře před dosažením Země.
(C) 77 let
(D) 81 let

Inteligentní civilizace ve Velkém Magellanově mračnu zkonstruovala mimořádnou kosmickou loď schopnou cestovat podstatnou zlomkem rychlosti světla. Průměrná délka života těchto mimozemšťanů je zhruba 150 slunečních let. Nyní, když mají na mysli Zemi jako cíl, jsou rozhodnuti cestovat s touto kosmickou lodí konstantní rychlostí 0,99999987*c, kde c je rychlost světla. Jak dlouho přibližně bude trvat, než jejich 22letý astronaut (z pohledu astronauta) dosáhne Země pomocí této neuvěřitelně rychlé kosmické lodi?
(A) 72 let
(B) Astronaut zemře dříve, než dosáhne Země.
(C) 77 let
(D) 81 let


benzen reaguje s HNO3 a H2SO4 za vzniku produktu 1.
produkt 1 reaguje s Br2 a práškovým železem za vzniku produktu 2.
produkt 2 se mísí s Pd/C ve vodíkové atmosféře za vzniku produktu 3.
Produkt 3 reaguje s NaNO2 a HBF4 za vzniku produktu 4.
Produkt 4 je zahříván a poté reaguje s anisolemem, čímž vznikne konečný produkt 5.
(A) 3'-bromo-2-methoxy-1,1'-biphenyl
(B) 4-bromo-4'-methoxy-1,1'-biphenyl
(C) 3-bromo-4'-fluoro-1,1'-biphenyl
(D) 3-bromo-4'-methoxy-1,1'-biphenyl

benzen se zpracovává HNO3 a H2SO4, čímž vzniká produkt 1.
produkt 1 je zpracován Br2 a železným práškem, čímž vzniká produkt 2.
produkt 2 se míchá s Pd/C ve vodíkové atmosféře za vzniku produktu 3.
Produkt 3 se zpracuje s NaNO2 a HBF4, čímž vznikne produkt 4.
Produkt 4 se zahřeje a poté se zpracuje anisolem, čímž se vytvoří konečný produkt 5.
(A) 3'-brom-2-methoxy-1,1'-bifenyl
(B) 4-brom-4'-methoxy-1,1'-bifenyl
(C) 3-brom-4'-fluoro-1,1'-bifenyl
(D) 3-brom-4'-methoxy-1,1'-bifenyl

benzen se zpracuje s HNO3 a H2SO4 za vzniku produktu 1.
produkt 1 je ošetřen Br2 a železným práškem, čímž vzniká produkt 2.
produkt 2 se míchá s Pd/C pod atmosférou vodíku za vzniku produktu 3.
Produkt 3 je ošetřen NaN02 a HBF4, čímž vzniká produkt 4.
Produkt 4 se zahřeje a poté se ošetří anisolem, čímž se vytvoří konečný produkt 5.
(A) 3'-brom-2-methoxy-l,r-bifenyl
(B) 4-brom-4'-methoxy-l,r-bifenyl
(C) 3-brom-4'-fluor-1,1 '-bifenyl
(D) 3-brom-4'-methoxy-l,r-bifenyl


Identifikujte správnou sekvenci činidel pro syntézu 1-(cyklohexyl(hydroxy)methyl)cyklohexankarbaldehydu z ethynylcyklohexanu.
(A) 1. NaNH2, chloromethan
2. Li v tekutém NH3
3. O3/ H2O
4. NH4OH
(B) 1. NaNH2, chlorometan
2. H2/Pd
3. Ba(OH)2
3. H2SO4, HgSO4, H2O
(C) 1. NaNH2, metanol
2. Li v tekutém NH3
3. O3/ (CH3)2S
4. NH4OH
(D) 1. NaNH2, chloromethan
2. H2/Pd na uhličitane vápenatém
3. O3/ (CH3)2S
4. Ba(OH)2

Určete správnou sekvenci činidel pro syntézu 1-(cyklohexyl(hydroxy)methyl)cyklohexankarbaldehydu z ethynylcyklohexanu.
(A) 1. NaNH2, ethyl
2. Li/kapalný NH3
3. O3/H2O
4. NH4OH
(B) 1. NaNH2, methyl chlorid
2. H2/Pd
3. Ba(OH)2
3. H2SO4, HgSO4, H2O
(C) 1. NaNH2, methanol
2. Li/kapalný NH3
3. O3/(CH3)2S
4. NH4OH
(D) 1. NaNH2, methyl chlorid
2. H2/Pd-uhličitan vápenatý
3. O3/(CH3)2S
4. Ba(OH)2

Určete správnou sekvenci činidel pro syntézu 1-(cyklohexyl(hydroxy)methyl)cyklohexankarbaldehydu z ethynylcyklohexanu.
(A) 1. NaNH2, ethylchlorid
2. Li/liq. NH3
3. O3/H2O
4. NH4OH
(B) 1. NaNH2, methylchlorid
2. H2/Pd
3. Ba(OH)2
3. H2SO4, HgSO4, H2O
(C) 1. NaNH2, methanol
2. Li/liq. NH3
3. O3/(CH3)2S
4. NH4OH
(D) 1. NaNH2, methylchlorid
2. H2/Pd-uhličitan vápenatý
3. O3/(CH3)2S
4. Ba(OH)2


Který z následujících procesů s čtyřmi částicemi se nemůže objevit v jediném vrcholu SM?
(A) HH->HH
(B) gg->gg
(C) WW->WW
(D) qq->qq

Který z následujících procesů ve čtyřech tělesech nemůže probíhat v jediném vrcholu SM?
(A) HH->HH
(B) gg->gg
(C) WW->WW
(D) qq->qq

Který z následujících čtyřtělesových procesů nemůže nastat v jediném SM vrcholu?
(A) HH->HH
(B) gg->gg
(C) WW->WW
(D) qq->qq


Nukleáza Cas9 a restrikční enzym EcoRI jsou produkovány bakteriálním systémem. Která z následujících tvrzení jsou pravdivá, pokud jde o oba enzymy?
 I. Obě jsou endonukleázy, které provádějí štěpnou aktivitu na specifické sekvenci nukleotidů
II. Obě vytvářejí dvouřetězcové zlomy v DNA.
III. Cas9 i EcoRI stříhají dvouřetězcovou DNA a vytvářejí v ní převisy.
IV. Obě jsou součástí obranných mechanismů bakterií proti cizí DNA
(A) I, II, III
(B) I, III, IV
(C) I, II, III, IV
(D) I, II, IV

Cas9 nukleáza a restrikční enzym EcoRI jsou produkovány bakteriálním systémem. Které z následujících tvrzení je pravdivé ohledně obou enzymů?
 Já. Obě jsou to endonukleázy, které vykonávají štěpnou aktivitu ve specifické nukleotidové sekvenci
II. Oba vytvářejí dvouřetězcové zlomy v DNA.
III. Cas9 i EcoRI štěpí dvouvláknovou DNA a vytvářejí převisy v DNA.
IV. Oba jsou součástí bakteriálních obranných mechanismů proti cizí DNA
(A) I, II, III
(B) I, III, IV
(C) I, II, III, IV
(D) I, II, IV

Nukleáza Cas9 a restrikční enzym EcoRI jsou produkovány bakteriálním systémem. Které z následujících tvrzení platí o obou enzymech?
 I. Obě jsou endonukleázy, které provádějí štěpící aktivitu na specifické nukleotidové sekvenci
II. Oba vytvářejí dvouvláknové zlomy v DNA.
III. Jak Cas9, tak EcoRI štěpí dvouvláknovou DNA a tvoří převisy v DNA.
IV. Oba jsou součástí bakteriálních obranných mechanismů proti cizí DNA
(A) I, II, III
(B) I, III, IV
(C) I, II, III, IV
(D) I, II, IV


Připravili jste neznámou sloučeninu alkanu. Začali jste s heptanem (C7H16) a několika reakcemi jste nahradili některé vodíky. Nahrazené vodíky byly nahrazeny skupinami -CH3, -CH2R, -CHR2 nebo -CR3, kde R není vodík.

Bylo získáno 1H NMR spektrum produktu. Násobky signálů způsobených vodíky na uhlíku-1 až uhlíku-7 výchozí heptanové páteře jsou následující:

t, dq, dt, ddt, ddd, ddt, ddt, d
(tj. uhlík-1 = t (triplet), uhlík-2 = dq (dvojnásobek kvartetu) atd.

Určete, které skupiny (z možností -CH3, -CH2R, -CHR2 nebo -CR3) musí být umístěny na kterém uhlíku (očíslovaném zleva doprava čísly 1 až 7), aby bylo dosaženo násobků 1H NMR.

(„beze změny“ níže znamená, že si uhlík zachovává své 2 hydrogeny. Pokud je na uhlíku provedena pouze jedna změna, pak si stále zachovává svůj druhý vodík).
(A) Uhlík 1: beze změny
Uhlík 2: -CH2R
Uhlík 3: beze změny
Uhlík 4: -CH2R
Uhlík 5: -CR3
Uhlík 6: -CHR2
Uhlík 7: -CHR2
(B) Uhlík 1: beze změny
Uhlík 2: beze změny
Uhlík 3: -CH2R
Uhlík 4: -CR3
Uhlík 5: -CHR2
Uhlík 6: -CHR2
Uhlík 7: -CH2R
(C) Uhlík 1: beze změny
Uhlík 2: beze změny
Uhlík 3: -CR3
Uhlík 4: -CH2R
Uhlík 5: -CH2R
Uhlík 6: -CHR2
Uhlík 7: -CHR2
(D) Uhlík 1: beze změny
Uhlík 2: beze změny
Uhlík 3: -CR3
Uhlík 4: -CH2R
Uhlík 5: -CHR2
Uhlík 6: -CHR2
Uhlík 7: -CR3

Připravili jste neznámou alkanovou sloučeninu. Začali jste s heptanem (C7H16) a několika reakcemi byly nahrazeny některé vodíky. Nahrazené vodíky byly nahrazeny buď skupinami –CH3, –CH2R, –CHR2 nebo –CR3, kde R není vodík.

Bylo získáno1H NMR spektrum produktu. Multiplicity signálů způsobených vodíky na uhlíku-1 až uhlíku-7 výchozího heptanového hlavního řetězce jsou následující:

t, dq, dt, ddt, ddd, ddt, d
(tj. uhlík-1 = t (triplet), uhlík-2 = dq (dvojitý kvartet) atd.

Určete, které skupiny (z možností –CH3, –CH2R, –CHR2 nebo –CR3) musí být umístěny na který uhlík (číslované od 1 do 7 zleva doprava), aby bylo dosaženo multiplicit 1H NMR.

(„žádná změna“ níže znamená, že uhlík si zachovává své 2 vodíky. Pokud je provedena pouze jedna změna na uhlík, pak si stále zachovává svůj druhý vodík).
(A) Uhlík 1: žádná změna
Uhlík 2: -CH2R
Uhlík 3: žádná změna
Uhlík 4: -CH2R
Uhlík 5: –CR3
Uhlík 6: –CHR2
Uhlík 7: –CHR2
(B) Uhlík 1: žádná změna
Uhlík 2: žádná změna
Uhlík 3: -CH2R
Uhlík 4: –CR3
Uhlík 5: –CHR2
Uhlík 6: –CHR2
Uhlík 7: -CH2R
(C) Uhlík 1: žádná změna
Uhlík 2: žádná změna
Uhlík 3: –CR3
Uhlík 4: -CH2R
Uhlík 5: -CH2R
Uhlík 6: –CHR2
Uhlík 7: –CHR2
(D) Uhlík 1: žádná změna
Uhlík 2: žádná změna
Uhlík 3: –CR3
Uhlík 4: -CH2R
Uhlík 5: –CHR2
Uhlík 6: –CHR2
Uhlík 7: –CR3

Připravili jste si neznámou alkanovou sloučeninu. Začali jste s heptanem (C7H16) a prostřednictvím několika reakcí byly některé vodíky nahrazeny. Nahrazené vodíky byly nahrazeny buď skupinami –CH3, –CH2R, –CHR2 nebo –CR3, kde R je nevodík.

Bylo získáno 1H NMR spektrum produktu. Násobky signálů způsobených vodíky na uhlíku-1 až uhlíku-7 výchozí heptanové páteře jsou následující:

t, dq, dt, ddt, ddd, ddt, d
(tj. Uhlík-1 = t (trojice), Uhlík-2 = dq (dvojice kvartetů) atd

Určete, které skupiny (z možností –CH3, –CH2R, –CHR2 nebo –CR3) musí být umístěny na kterém uhlíku (očíslované 1 až 7 zleva doprava), aby bylo dosaženo multiplicit 1H NMR.

("žádná změna" níže znamená, že uhlík si zachovává své 2 vodíky. Pokud je na uhlíku provedena pouze jedna změna, pak si stále zachovává svůj druhý vodík).
(A) Uhlík 1: žádná změna
Uhlík 2: –CH2R
Uhlík 3: žádná změna
Uhlík 4: –CH2R
Uhlík 5: –CR3
Uhlík 6: –CHR2
Uhlík 7: –CHR2
(B) Uhlík 1: žádná změna
Uhlík 2: žádná změna
Uhlík 3: –CH2R
Uhlík 4: –CR3
Uhlík 5: –CHR2
Uhlík 6: –CHR2
Uhlík 7: –CH2R
(C) Uhlík 1: žádná změna
Uhlík 2: žádná změna
Uhlík 3: –CR3
Uhlík 4: –CH2R
Uhlík 5: –CH2R
Uhlík 6: –CHR2
Uhlík 7: –CHR2
(D) Uhlík 1: žádná změna
Uhlík 2: žádná změna
Uhlík 3: –CR3
Uhlík 4: –CH2R
Uhlík 5: –CHR2
Uhlík 6: –CHR2
Uhlík 7: –CR3


Mějme dvouatomovou molekulu s prvky X a Y, kterou lze modelovat pomocí kvantového rotačně-vibračního modelu (nebo modelu netuhého rotoru). Pokud je molekula v základním stavu, jakou hybnost by měl mít absorbovaný foton, aby molekula přešla do dalšího stavu s nejnižší možnou energií?
Mx: hmotnost atomu X = 20 amu
My: hmotnost atomu Y = 2 amu
R: délka molekulové vazby = 2 angstromy
w: úhlová frekvence vibrací = 4*10^14 rad/s
(A) p = 1,9*10^(-28) N*s
(B) p = 2,3*10^(-27) N*s
(C) p = 1,1*10^(-27) N*s
(D) p = 1,4*10^(-28) N*s

Nechť existuje dvouatomová molekula s prvky X a Y, kterou lze modelovat pomocí kvantového modelu rotace-vibrací (nebo modelu bez tuhého rotoru). Pokud je molekula ve svém základním stavu, jakou hybnost by měl mít absorbovaný foton, aby se molekula přepnula do dalšího stavu s nejnižší možnou energií?
Mx: hmotnost atomu X = 20 amu
My: hmotnost atomu Y = 2 amu
R: délka molekulární vazby = 2 angstromy
w: úhlová frekvence vibrací = 4*10^14 rad/s
(A) p = 1,9*10^(-28) N*s
(B) p = 2,3*10^(-27) N*s
(C) p = 1,1*10^(-27) N*s
(D) p = 1,4*10^(-28) N*s

Nechť existuje dvouatomová molekula s prvky X a Y, kterou lze modelovat pomocí modelu kvantové rotace a vibrací (nebo modelu netuhého rotoru). Pokud je molekula ve svém základním stavu, jakou hybnost by měl mít absorbovaný foton, aby molekula přešla do dalšího stavu s co nejnižší energií?
Mx: hmotnost atomu X = 20 amu
My: hmotnost atomu Y = 2 amu
R: délka molekulární vazby = 2 angstromy
w: úhlová frekvence vibrací = 4*10^14 rad/s
(A) p = 1,9 x 10^ (-28) N*s
(B) p = 2,3 x 10^ (-27) N*s
(C) p = 1,1 x 10^ (-27) N*s
(D) p = 1,4 x 10^ (-28) N*s


Skupina studentů fyziky přemýšlí, jaký může být kinematicky povolený proces rozpadu pionu \bar{\pi}^{-}\rightarrow\ell\bar{\nu}. Poté, co našli řešení, vypočítali poměr větvení (BR) rozpadu pionu jako

\Gamma_{l}=\frac{A}{8\pi m_{\pi}^{2}}\frac{\left(m_{\pi}^{2}-m_{l}^{2}\right)^{2}}{4m_{\pi}}

Kde A je konstanta identická pro všechny procesy rozpadu pionů. Studenti byli rozděleni do 2 skupin, jedna měla provést numerickou simulaci a druhá numerickou aplikaci. Po srovnání mezi analytickým a numerickým řešením zjistili, že končí s různými hodnotami Branching Ratio. Tento rozdíl lze vysvětlit 4 možnými odpověďmi.

Jaké jsou všechny možné odpovědi v následujícím textu?

1. Analytické výsledky BR jsou nesprávné kvůli předpokladu, že A je konstanta identická pro všechny procesy rozpadu pionů.

2. Použité číselné výsledky BR jsou chybně zadané.

3. Jeden z použitých kinematických procesů je zakázán.

4. Použitá data o hmotnostech nejsou na úrovni vysoké spolehlivosti, tj. data jsou stará.
(A) 1, 2, 3.
(B) 1, 3, 4.
(C) 1, 3.
(D) 1, 2.

Skupinu studentů fyziky zajímá, jaký může být kinematicky přípustný proces pro rozpad pionu \bar{\pi}^{-}\rightarrow\ell\bar{\nu}. Poté, co našli řešení, vypočítali poměr větvení (BR) rozpadu pionu, který je následující

\Gamma_{l}=\frac{A}{8\pi m_{\pi}^{2}}\frac{\vlevo(m_{\pi}^{2}-m_{l}^{2}\vpravo)^{2}}{4m_{\pi}}

Kde A je konstanta stejná pro všechny procesy rozpadu pionů. Studenti byli rozděleni do dvou skupin, z nichž jedna prováděla numerickou simulaci a druhá numerickou aplikaci. Po porovnání analytického a numerického řešení zjistili, že skončili u různých hodnot poměru větvení. Tento rozdíl lze vysvětlit 4 možnými odpověďmi.

Jaké jsou v následujícím textu všechny možné odpovědi?

1. Analytické výsledky BR jsou chybné kvůli předpokladu, že A je konstanta stejná pro všechny procesy rozpadu pionů.

2. Použité numerické výsledky BR jsou chybně zadané.

3. Jeden z použitých kinematických procesů je zakázán.

4. Použité údaje o hmotnostech nejsou na úrovni vysoké spolehlivosti, tj. údaje jsou staré.
(A) 1, 2, 3.
(B) 1, 3, 4.
(C) 1, 3.
(D) 1, 2.

Skupina studentů fyziky přemýšlí, jaký může být kinematicky povolený proces rozpadu pionů \bar{\pi}^{-}\rightarrow\ell\bar{\nu}. Poté, co našli řešení, vypočítali poměr větvení (BR) rozpadu pionů

\Gamma_{l}=\frac{A}{8\pi m_{\pi}^{2}}\frac{\left(m_{\pi}^{2}-m_{l}^{2}\ vpravo)^{2}}{4m_{\pi}}

Kde A je konstanta totožná pro všechny procesy rozpadu pionů. Studenti byli rozděleni do 2 skupin, jedna na numerickou simulaci a druhá na numerickou aplikaci. Po srovnání analytických a numerických řešení zjistili, že končí s různými hodnotami pro poměr větvení. Tento rozdíl lze vysvětlit 4 možnými odpověďmi.

Jaké jsou všechny možné odpovědi v následujícím textu?

1. Analytické výsledky BR jsou chybné kvůli předpokladu, že A je konstanta totožná pro všechny procesy rozpadu pionů.

2. Použité numerické výsledky BR jsou překlepy.

3. Jeden z používaných kinematických procesů je zakázán.

4. Použitá hmotnostní data nejsou na vysoké úrovni spolehlivosti, tj. data jsou stará.
(A) 1, 2, 3.
(B) 1, 3, 4.
(C) 1,3.
(D) 1,2.


Ekvimolární směs solí A a B o hmotnosti 7,20 g byla zahřáta na 200 °C bez použití vzduchu. V tomto případě byla vytvořena pouze směs plynů, která bez chlazení procházela postupně trubkami naplněnými bezvodým roztokem Mg(ClO4)2 (No1), Ca(OH)2 (No2) a rozžhavenou mědí (No3). Výsledky: hmotnost zkumavek č. 1 a č. 3 se zvýšila o 3,60 g a 0,80 g (CuO vznikl ve zkumavce č. 3). Hmotnost druhé trubky se nezměnila. Výsledkem bylo, že zůstalo pouze 2,24 litru plynu C (standardní teplota a tlak).
Uveďte celkový počet všech atomů v solích A a B.
(A) 13
(B) 15
(C) 19
(D) 17

An equimolar mixture of salts A and B weighing 7.20 g was heated to 200°C without air. In this case, only a mixture of gases was formed, which, without cooling, was passed successively through tubes filled with anhydrous Mg(ClO4)2 (№1), Ca(OH)2 (№2) solution, and red-hot
1,471 / 5,000
Ekvimolární směs solí A a B o hmotnosti 7,20 g byla zahřívána na 200 °C bez vzduchu. V tomto případě vznikla pouze směs plynů, která bez chlazení postupně procházela trubicemi naplněnými bezvodým roztokem Mg(ClO4)2 (№1), Ca(OH)2 (№2) a rozžhaveným měď (№3). Výsledky: Hmotnost zkumavek č. 1 a č. 3 se zvýšila o 3,60 g a 0,80 g, v daném pořadí (CuO vzniklý v trubici č. 3). Hmotnost druhé trubky se nezměnila. V důsledku toho zůstalo pouze 2,24 litru plynu C (standardní teplota a tlak).
Uveďte celkový počet všech atomů v solích A a B.
(A) 13
(B) 15
(C) 19
(D) 17


Zvážením různých faktorů, jako je teplo, kyselé a zásadité prostředí atd., vyberte vhodný mechanismus a poukažte na hlavní produkty z následujících reakcí.
1-vinylspiro[3.5]non-5-en-1-ol + (THF, KH, H+) ---> A
(E)-pent-2-en-1-ol + acetylbromid (báze = LDA) ---> B
(A) A = dekahydro-7H-benzoanulen-7-on, B = kyselina 3-ethylpent-4-anová
(B) A = (E)-bicykloundec-1(11)-en-4-on, B = kyselina 3-ethylpent-4-anová
(C) A = dekahydro-7H-benzoanulen-7-on, B = lithium 3-ethylpent-4-enoát
(D) A = (E)-bicykloundec-1(11)-en-4-on, B = lithium-3-ethylpent-4-enoát

S ohledem na různé faktory, jako je teplo, kyselé a zásadité médium atd., vyberte vhodný mechanismus a poukažte na hlavní produkty z následujících reakcí.
1-vinylspiro[3.5]non-5-en-1-ol + (THF, KH, H+) ---> A
(E)-pent-2-en-1-ol + acetylbromid (báze = LDA) ---> B
(A) A = dekahydro-7H-benzoanulen-7-on, B = 3-ethylpent-4-enová kyselina
(B) A = (E)-bicykloundec-1(11)-en-4-on, B = 3-ethylpent-4-enová kyselina
(C) A = dekahydro-7H-benzoanulen-7-on, B = lithium 3-ethylpent-4-enoátS ohledem na různé faktory, jako je teplo, kyselé a zásadité médium atd., vyberte vhodný mechanismus a poukažte na hlavní produkty z následujících reakcí.
(D) A = (E)-bicykloundec-1(11)-en-4-on, B = lithium 3-ethylpent-4-enoát


Stav systému v čase t je dán sloupcovou maticí s prvky (-1, 2, 1) a operátory dvou pozorovatelných veličin P a Q systému jsou reprezentovány dvěma čtvercovými maticemi. Matice odpovídající operátoru P má prvky v prvním řádku (0, 1/ \sqrt{2}, 0), prvky ve druhém řádku (1/ \sqrt{2}, 0, 1/ \sqrt{2}) a matice ve třetím řádku (0, 1/ \sqrt{2}, 0). Maticový operátor pro Q je reprezentován čtvercovou maticí s prvky v prvním řádku jako (1, 0, 0), ve druhém řádku jako (0, 0, 0) a ve třetím řádku jako (0, 0, -1). Pokud nyní někdo změří Q hned po měření P, jaká je pravděpodobnost, že při příslušných měřeních dostane 0 pro P a -1 pro Q?
(A) 1/3
(B) 1/2
(C) 2/3
(D) 1/6

Stav systému v čase t je dán sloupcovou maticí, která má prvky (-1, 2, 1), a operátory dvou pozorovatelných P a Q systému jsou reprezentovány dvěma čtvercovými maticemi. Matice odpovídající operátoru P má prvky v prvním řádku jako (0, 1/ \sqrt{2}, 0), prvky ve druhém řádku jako (1/ \sqrt{2}, 0, 1/ \sqrt{2}) a ve třetím řádku jako (0, 1/ \sqrt{2}, 0). Maticový operátor pro Q je reprezentován čtvercovou maticí, která má prvky v prvním řádku jako (1, 0, 0), druhém řádku jako (0, 0, 0) a třetím řádku jako (0, 0, -1). Nyní, pokud někdo měří Q těsně po měření P, jaká je pravděpodobnost, že dostane 0 pro P a -1 pro Q v příslušných měřeních?
(A) 1/3
(B) 1/2
(C) 2/3
(D) 1/6

Stav systému v čase t je dán sloupcovou maticí s prvky (-1, 2, 1) a operátory dvou pozorovatelných veličin P a Q systému jsou reprezentovány dvěma čtvercovými maticemi. Matice odpovídající operátoru P má prvky v prvním řádku jako (0, 1/ \sqrt{2}, 0), prvky ve druhém řádku jako (1/ \sqrt{2}, 0, 1/ \sqrt{2 }) a to ve třetím řádku jako (0, 1/ \sqrt{2}, 0). Maticový operátor pro Q je reprezentován čtvercovou maticí, která má prvky v prvním řádku jako (1, 0, 0), ve druhém řádku jako (0, 0, 0) a ve třetím řádku jako (0, 0, -1). Nyní, když někdo změří Q těsně po měření P, jaká je pravděpodobnost, že dostane 0 pro P a -1 pro Q v příslušných měřeních?
(A) 1/3
(B) 1/2
(C) 2/3
(D) 1/6


Kterou z následujících symetrií musí respektovat všechny operátory v rámci SMEFT?

1. Lorentzova symetrie
2. Poincarého symetrie
3. Symetrie CP
4. Symetrie CPT
(A) 1,3,4
(B) 1,2
(C) 3,4
(D) 1,2,4

Kterou z následujících symetrií musí dodržovat všechny operátory v SMEFT?

1. Lorentzova symetrie
2. Poincareho symetrie
3. CP symetrie
4. CPT symetrie
(A) 1,3,4
(B) 1,2
(C) 3,4
(D) 1,2,4

Kterou z následujících symetrií musí respektovat všichni operátoři v SMEFT?

1. Lorentzova symetrie
2. Poincareho symetrie
3. CP symetrie
4. CPT symetrie
(A) 1,3,4
(B) 1,2
(C) 3,4
(D) 1,2,4


Dokončete následující reakci s přihlédnutím ke všem daným podmínkám.
A + B (H2O2, OH-) ---> 2-methylhexan-1-ol
(A) A = 2-methylhexanal, B = Pt, H2
(B) A = 2-methylhex-1-en, B = Pt, H2
(C) A = 2-methylhexanal, B = THF, BH3
(D) A = 2-methylhex-1-en, B = THF, BH3

Dokončete následující reakci zvážením všech zadaných podmínek.
A + B (H2O2, OH-) --> 2-methylhexan-1-ol
(A) A = 2-methylhexanal, B = Pt, H2
(B) A = 2-methylhex-1-ene, B = Pt, H2
(C) A = 2-methylhexanal, B = THF, BH3
(D) A = 2-methylhex-1-ene, B = THF, BH3


Předpokládejme, že dva elektrony jsou ve stavu p orbitálního momentu hybnosti. Při ignorování spinového momentu hybnosti je stav sdruženého momentu hybnosti 2-elektronového systému reprezentován $|l_1, l_2, l, m> = |1,1, 2, -1>. Zde $l_1, l_2$ jsou kvantová čísla orbitálního momentu hybnosti částic 1 a 2. A $l, m$ jsou kvantové číslo celkového momentu hybnosti a odpovídající Z složka 2-elektronového systému. Pokud se provádí měření složek orbitálního momentu hybnosti $L_{1z}$ a $L_{2z}$, jaká je společná pravděpodobnost získání vlastních hodnot obou $L_{1z}$ a $L_{2z}$ jako $ -\hbar$?
(A) 1/2
(B) 1
(C) 2/3
(D) 0

Uvažujme, že dva elektrony jsou ve stavu p orbitalu s úhlovým momentem hybnosti. Pokud zanedbáme spinový úhlový moment hybnosti, je spojený stav úhlového momentu hybnosti dvouelektronového systému reprezentován vztahem $|l_1, l_2, l, m> = |1,1, 2, -1>. Zde $l_1, l_2$ jsou orbitální kvantová čísla úhlového momentu hybnosti částic 1 a 2. A $l, m$ jsou celkové kvantové číslo momentu hybnosti a příslušná složka Z dvouelektronového systému. Pokud se provede měření orbitálních složek momentu hybnosti $L_{1z}$ a $L_{2z}$, jaká je společná pravděpodobnost, že vlastní čísla obou $L_{1z}$ a $L_{2z}$ budou mít hodnotu $-\hbar$?
(A) 1/2
(B) 1
(C) 2/3
(D) 0

Uvažujte, že dva elektrony jsou ve stavu p orbitalu s úhlovým momentem hybnosti. Když pomineme spinový úhlový moment hybnosti, je spojený stav úhlového momentu hybnosti dvouelektronového systému reprezentován $|l_1, l_2, l, m> = |1,1, 2, -1>. Zde $l_1, l_2$ jsou orbitální kvantová čísla úhlového momentu hybnosti částic 1 a 2. A $l, m$ jsou celkové kvantové číslo momentu hybnosti a příslušná složka Z dvouelektronového systému. Pokud se provede měření orbitálních složek momentu hybnosti $L_{1z}$ a $L_{2z}$, jaká je společná pravděpodobnost, že vlastní čísla obou $L_{1z}$ a $L_{2z}$ budou mít hodnotu $-\hbar$?
(A) 1/2
(B) 1
(C) 2/3
(D) 0


Dostali jste za úkol určit účinky chronického ionizujícího záření a cyklických extrémních teplotních výkyvů na DNA. Provedli jste tedy mnohostranný experiment, v němž byla jedna skupina MCF 10A vystavena ionizujícímu záření, druhá skupina byla vystavena cyklickým extrémním výkyvům teploty a třetí skupina byla držena v kontrolovaném prostředí bez vystavení záření i výkyvům teploty. Pro komplexní posouzení dopadu těchto expozic na genom byste použili následující kombinaci pokročilých molekulárních technik:
(A) proteomiku a čárové kódování DNA
(B) sekvenování jednobuněčné DNA a screening CRISPR.
(C) DNA ChIP-seq a hmotnostní spektrometrii
(D) analýzu metylomu DNA a NGS.

Dostal jste za úkol určit účinky chronického ionizujícího záření a cyklických extrémních teplotních výkyvů na DNA. Provedete tedy mnohostranný experiment, kde jedna sada MCF 10A byla vystavena ionizujícímu záření, další sada byla vystavena cyklickým extrémním teplotním výkyvům a třetí skupina byla držena v kontrolovaném prostředí bez vystavení radiaci nebo teplotním změnám. Ke komplexnímu posouzení dopadu těchto expozic na genom byste použili následující kombinaci pokročilých molekulárních technik:
(A) Proteomika a čárové kódování DNA
(B) Jednobuněčné sekvenování DNA a screening CRISPR
(C) DNA ChIP-seq a hmotnostní spektrometrie
(D) Analýza methylomu DNA a NGS

Dostali jste za úkol určit účinky chronického ionizujícího záření a cyklických extrémních teplotních fluktuací na DNA. Takže provedete mnohostranný experiment, ve kterém byla jedna sada MCF 10A vystavena ionizujícímu záření, další sada byla vystavena cyklickým extrémním teplotním fluktuacím a třetí skupina byla držena v kontrolovaném prostředí bez vystavení radiaci nebo teplotním změnám. Chcete-li komplexně posoudit dopad těchto expozic na genom, použili byste následující kombinaci pokročilých molekulárních technik:
(A) Proteomika a čárové kódy DNA
(B) Sekvenování jednobuněčné DNA a CRISPR screening
(C) DNA ChIP-seq a hmotnostní spektrometrie
(D) DNA methylomová analýza a NGS


Máme roztok (při 25°C) obsahující ionty Fe(III) a Fe(II). Koncentrace iontu Fe(III) je rovna 0,01 M a koncentrace iontu Fe(II) je rovna 0,01 M. Roztok také obsahuje kyselinu sírovou a pH roztoku je 1,0. Jaký bude výsledný redox potenciál roztoku, pokud do něj přidáme tolik ortofosforečné kyseliny, aby celková koncentrace fosfátových iontů v roztoku byla 0,1 M? E0 pro systém Fe(III)/Fe(II) je 0,77 V a konstanta tvorby komplexu Fe(III)-H2PO4^- je 10^21. Při pH 1,0 a při celkové koncentraci fosfátových iontů 0,1 M je rovnovážná koncentrace iontů H2PO4^- 6,97x10^-3 M.
(A) +0,52 V
(B) +0,40 V
(C) +0,26 V
(D) -0,34 V

Máme k dispozici roztok (při 25 °C) obsahující ionty Fe(III) a Fe(II). Koncentrace iontu Fe(III) se rovná 0.01 M a koncentrace iontu Fe(II) je rovna 0.01 M. Roztok obsahuje také kyselinu sírovou a pH roztoku je 1,0. Jaký bude výsledný redoxní potenciál roztoku, pokud do něj přidáme tolik kyseliny orthofosforečnanové tak, aby celková koncentrace fosfátových iontů v roztoku byla 0,1 M? E0 pro systém Fe(III)/Fe(II) je 0,77 V a konstanta tvorby komplexu Fe(III)-H2PO4^- je 10^21. Při pH 1.0 a při celkové koncentraci celkových fosfátových iontů 0.1 M je rovnovážná koncentrace iontů H2PO4^- 6.97x10^-3 M.
(A) +0,52 V
(B) +0,40 V
(C) +0,26 V
(D) -0,34 V

Máme roztok (při 25°C) obsahující ionty Fe(III) a Fe(II). Koncentrace Fe(III) iontu je rovna 0,01 M a koncentrace Fe(II) iontu je rovna 0,01 M. Roztok také obsahuje kyselinu sírovou a pH roztoku je 1,0. Jaký bude výsledný redoxní potenciál roztoku, pokud k němu přidáme tolik kyseliny ortofosfátové, aby celková koncentrace fosfátových iontů v roztoku byla 0,1 M? E0 pro systém Fe(III)/Fe(II) je 0,77 V a konstanta tvorby komplexu komplexu Fe(III)-H2PO4^- je 10^21. Při pH 1,0 a při 0,1 M celkové koncentraci fosfátových iontů je rovnovážná koncentrace H2PO4^- iontů 6,97x10^-3 M.
(A) +0,52 V
(B) +0,40 V
(C) +0,26 V
(D) -0,34 V


Existuje částice se spinem 1/2 a magnetickým momentem mu (= gamma*Sz), která je zarovnána s magnetickým polem směřujícím ve směru +Z. Náhle se magnetické pole vypne a zapne se jiné podél směru +Y; obě pole mají stejnou velikost B. Průměrná složka momentu částice z začne oscilovat. Jaká je frekvence jeho kmitání?
(A) gamma*B/2
(B) gamma*B/sqrt(2)
(C) sqrt(2)*gamma*B
(D) gama*B

Je zde částice o spinu 1/2 s magnetickým momentem mu (= gama*Sz), uspořádaná s magnetickým polem směřujícím ve směru +Z. Náhle se magnetické pole vypne a další se zapne ve směru +Y; obě pole mají stejnou velikost, B. Průměr z-složky momentu částice začne oscilovat. Jaká je jeho frekvence kmitání?
(A) gama*B/2
(B) gama*B/sqrt(2)
(C) sqrt(2)*gamma*B
(D) gama*B

Existuje spin 1/2 částice s magnetickým momentem mu (= gama*Sz), srovnaný s magnetickým polem mířícím ve směru +Z. Najednou se magnetické pole vypne a zapne se další ve směru +Y; obě pole mají stejnou velikost, B. Průměr z-složky momentu částice začne oscilovat. Jaká je jeho frekvence kmitání?
(A) gama*B/2
(B) gama*B/sqrt(2)
(C) sqrt(2)*gama*B
(D) gama*B


U modelů s více Higgsovými dublety poskytují Breit-Weignerovy korekce šikmých parametrů lepší omezení pro novou fyziku než původní šikmé parametry?
(A) Ano, je v tom velký rozdíl.
(B) Ano, ale záleží na hmotnostech nabitých skalárů.
(C) Ne, šikmé parametry bez Breit-Wignerových korekcí poskytují lepší omezení pro novou fyziku.
(D) Ne, není v tom žádný rozdíl.

Poskytují Breit-Weignerovy korekce šikmých parametrů pro multi-Higgsovy dublety lepší omezení pro novou fyziku než původní šikmé parametry?
(A) Ano, je v tom velký rozdíl.
(B) Ano, ale to závisí na hmotnostech nabitých skalárů.
(C) Ne, šikmé parametry bez Breit-Wignerových korekcí poskytují lepší omezení pro novou fyziku.
(D) Ne, není v tom žádný rozdíl.

Poskytují Breitovy-Weignerovy korekce šikmých parametrů pro modely s více Higgsovými dublety lepší omezení pro novou fyziku než původní šikmé parametry?
(A) Ano, rozdíl je velký.
(B) Ano, ale závisí to na hmotnostech nabitých skalárů.
(C) Ne, šikmé parametry bez Breit-Wignerových korekcí poskytují lepší omezení pro novou fyziku.
(D) Ne, není v tom žádný rozdíl.


V bublinkové komoře v CERNu dochází k rozpadu $X^{0}\rightarrow Y^{+}Z^{-}$ za \tau_{0}=8\times10^{-16}s, tj. za dobu života X^{0}. Jaké minimální rozlišení je nutné, aby bylo pozorováno alespoň 30 % rozpadů? Víme, že energie v bublinkové komoře je 27GeV a hmotnost X^{0} je 3,41GeV.
(A) 2,08*1e-3 m
(B) 2,08*1e-1 m
(C) 2,08*1e-9 m
(D) 2,08*1e-6 m

V bublinové komoře v CERNu dochází k rozpadu, $X^{0}\rightarrow Y^{+}Z^{-}$ v \tau_{0}=8times10^{-16}s, tj. po vlastní době života X^{0}. Jaké minimální rozlišení je potřeba k pozorování alespoň 30 % rozpadů? Víme, že energie v bublinkové komoře je 27GeV a hmotnost X^{0} je 3,41GeV.
(A) 2.08*1e-3 m
(B) 2,08*1e-1 m
(C) 2.08*1e-9 m
(D) 2.08*1e-6 m

V bublinové komoře CERN dochází k rozpadu, $X^{0}\rightarrow Y^{+}Z^{-}$ za \tau_{0}=8\times10^{-16}s, tj. řádná životnost X^{0}. Jaké minimální rozlišení je potřeba k pozorování alespoň 30 % rozpadů? S vědomím, že energie v bublinkové komoře je 27 GeV a hmotnost X^{0} je 3,41 GeV.
(A) 2,08 x 1e-3 m
(B) 2,08 x 1e-1 m
(C) 2,08 x 1e-9 m
(D) 2,08 x 1e-6 m


Uvažujme Fermiho plyn s N relativistickými elektrony, uzavřený jako kulový oblak (o poloměru R) o jednotné hmotnostní hustotě. Vnější tlak vyvíjený tímto plynem v základním stavu je kompenzován gravitačním tlakem působícím dovnitř. Proto se v rovnováze tlak v základním stavu stává úměrný funkci hmotnosti M plynu a poloměru R. Tvar této funkce je
(A) M^2/R^3
(B) M/R^3
(C) M/R^2
(D) M^2/R^4

Uvažujme Fermiho plyn s N relativistickými elektrony, omezený na sférický oblak (o poloměru R) s rovnoměrnou hustotou hmoty. Vnější tlak vyvíjený tímto plynem v základním stavu je kompenzován gravitačním tlakem působícím dovnitř. Proto se v rovnováze tlak v základním stavu stává úměrným funkci hmotnosti M plynu a poloměru R. Forma této funkce je
(A) M^2/R^3
(B) M/R^3
(C) M/R^2
(D) M^2/R^4


Určete konečný produkt D v následující sérii reakcí.
(Z)-hex-2-en-1-ol + t-BuOOH + Ti(O-i-Pr)4 + (-)-DET ---> A ( > 80 % ee)
A + PDC ---> B
B + CH3-CH2-CH=PPh3 ---> C
C + H2/Pd ---> D
(A) (2R,3R)-2-butyl-3-propyloxiran
(B) (2S,3S)-2-butyl-3-propyloxiran
(C) (2S,3R)-2-butyl-3-propyloxiran
(D) (2R,3S)-2-butyl-3-propyloxiran

Identifikujte konečný produkt D v následující sérii reakcí.
(Z)-hex-2-en-1-ol + t-BuOOH + Ti(O-i-Pr)4 + (-)-DET ---> A (> 80 % ee)
A + PDC ---> B
B + CH3-CH2-CH=PPh3 ---> C
C + H2/Pd ---> D
(A) (2R,3R)-2-butyl-3-propyloxiran
(B) (2S,3S)-2-butyl-3-propyloxiran
(C) (2S,3R)-2-butyl-3-propyloxiran
(D) (2R,3S)-2-butyl-3-propyloxiran


Uspořádejte následující karbokationty v sestupném pořadí podle stability:

1. CH3OCH2(+)
2. CH2(+)-NO2
3. CH2(+)-CHO
4. CH3COCH2(+)
5. CH2(+)-OH
6. CH3CH2(+)
7. CH2(+)CH2Cl
(A) 4>3>2>5>1>6>7
(B) 1>5>7>6>4>3>2
(C) 5>6>7>1>2>3>4
(D) 5>1>6>7>4>3>2

Seřaďte následující karbokationty podle jejich stability:

1. CH3OCH2(+)
2. CH2(+)-NO2
3. CH2(+)-CHO
4. CH3COCH2(+)
5. CH2(+)-OH
6. CH3CH2(+)
7. CH2(+)CH2Cl
(A) 4>3>2>5>1>6>7
(B) 1>5>7>6>4>3>2
(C) 5>6>7>1>2>3>4
(D) 5>1>6>7>4>3>2

Uspořádejte následující karbokationty v sestupném pořadí stability:

1. CH3OCH2(+)
2. CH2(+)-N02
3. CH2(+)-CHO
4. CH3COCH2(+)
5. CH2(+)-OH
6. CH3CH2(+)
7. CH2(+)CH2CI
(A) 4>3>2>5>1>6>7
(B) 1>5>7>6>4>3>2
(C) 5>6>7>1>2>3>4
(D) 5>1>6>7>4>3>2


Který z těchto stavů je spojen s otevřeným stavem chromatinu v myších embryonálních kmenových buňkách?
(A) Hypermethylovaná DNA na transponovatelných prvcích
(B) Chromatin asociovaný s komplexy PRC1 obsahujícími katalyticky neaktivní Ring1B
(C) Chromatin s vysokými hladinami trimethylace histonu 3 lysinu 9
(D) Chromatin vázaný na PRC2 v buňkách postrádajících Ring1B

Který z těchto stavů je spojen s otevřeným chromatinovým stavem v myších embryonálních kmenových buňkách?
(A) Hypermethylovaná DNA na transponovatelných prvcích
(B) Chromatin spojený s komplexy PRC1 obsahujícími katalyticky neaktivní Ring1B
(C) Chromatin s vysokou úrovní trimethylace histonu 3 lysinu 9
(D) Chromatin navázaný na PRC2 v buňkách bez Ring1B

Který z těchto stavů je spojen s otevřeným stavem chromatinu v embryonálních kmenových buňkách myší?
(A) Hypermetylovaná DNA v transpozičních elementech
(B) Chromatin spojený s komplexy PRC1 obsahujícími katalyticky neaktivní Ring1B
(C) Chromatin s vysokým stupněm trimetylace histonu 3 lysinu 9
(D) Chromatin vázaný na PRC2 v buňkách bez Ring1B


reakcí pevné látky A s 8 ekvivalenty plynu B vzniká jasně červený produkt C.
Když C reaguje se 2 ekvivalenty plynu D, vzniká extrémně nebezpečný produkt E.
C reaguje s vodou za vzniku A plus dvou různých kyselin F a G. F je silná kyselina, zatímco G je slabá kyselina.
D reaguje s B v poměru 1:1 za vzniku H, který se používá jako rozpouštědlo.

jaká je skupina molekulové symetrie E?
(A) D4h
(B) C2
(C) D∞h
(D) C2v

reakce pevné látky A s 8 ekvivalenty plynu B tvoří jasně červený produkt C.
Když C reaguje se 2 ekvivalenty plynu D, vzniká extrémně nebezpečný produkt E.
C reaguje s vodou za vzniku reformy A plus dvou různých kyselin F a G. F je silná kyselina, zatímco G je slabá kyselina.
D reaguje s B v poměru 1:1 za vzniku H, který se používá jako rozpouštědlo.

jaká je skupina molekulární symetrie E?
(A) D4h
(B) C2
(C) D∞h
(D) C2v


Proca rovnice je dána

\partial_{\mu}F^{\mu\nu}+m^{2}A^{\nu}=0

jestliže \mu,\nu=0,…,n, jaké je obecné řešení pohybových rovnic A^{\nu}?
(A) A^{\nu}\left(x\right)=\tilde{A}{T}^{\nu}\left(k{0}\right)e^{-ik{0} x}+\int\frac{d^{n+1}k}{\left(2\pi\right)^{n+1}}\tilde{A}{T}^{\nu}\left( k\right)e^{-ikx}\delta\left(k^{2}-m^{2}\right)
(B) A^{\nu}\left(x\right)=\int\frac{d^{n+1}k}{\left(2\pi\right)^{n+1}} \tilde{A}{T}^{\nu}\left(k\right)e^{ikx}\delta\left(k^{2}-m^{2}\right)
(C) A^{\nu}\left(x\right)=\tilde{A}{T}^{\nu}\left(k{0}\right)e^{ik{0}x }+\int\frac{d^{n+1}k}{\left(2\pi\right)^{n+1}}\tilde{A}{T}^{\nu}\left(k \right)e^{ikx}\delta\left(k^{2}-m^{2}\right)
(D) A^{\nu}\left(x\right)=\int\frac{d^{n+1}k}{\left(2\pi\right)^{n+1}} \tilde{A}{T}^{\nu}\left(k\right)e^{-ikx}\delta\left(k^{2}-m^{2}\right)

Rovnice Proca je dána vztahem

\partial_{\mu}F^{\mu\nu}+m^{2}A^{\nu}=0
jestliže \mu,\nu=0,...,n, jaké je obecné řešení pohybových rovnic A^{\nu}?
(A) A^{\nu}\left(x\right)=\tilde{A}{T}^{\nu}\left(k{0}\right)e^{-ik{0}x}+\int\frac{d^{n+1}k}{\left(2\pi\right)^{n+1}}\tilde{A}{T}^{\nu}\left(k\right)e^{-ikx}\delta\left(k^{2}-m^{2}\right)
(B) A^{\nu}\left(x\right)=\int\frac{d^{n+1}k}{\left(2\pi\right)^{n+1}}\tilde{A}{T}^{\nu}\left(k\right)e^{ikx}\delta\left(k^{2}-m^{2}\right)
(C) A^{\nu}\left(x\right)=\tilde{A}{T}^{\nu}\left(k{0}\right)e^{ik{0}x}+\int\frac{d^{n+1}k}{\left(2\pi\right)^{n+1}}\tilde{A}{T}^{\nu}\left(k\right)e^{ikx}\delta\left(k^{2}-m^{2}\right)
(D) A^{\nu}\left(x\right)=\int\frac{d^{n+1}k}{\left(2\pi\right)^{n+1}}\tilde{A}{T}^{\nu}\left(k\right)e^{-ikx}\delta\left(k^{2}-m^{2}\right)


Spektrum hvězdy A, vynesené jako funkce energie, vrcholí při energii fotonu 7,21 eV, přičemž je přibližně 24krát jasnější než Slunce. Jaký je poloměr hvězdy A ve srovnání s poloměrem Slunce?
Všimněte si, že spektrum slunce vrcholí na 1,41 eV.
(A) 0,21
(B) 0,16
(C) 0,17
(D) 0,19

Spektrum hvězdy A, vynesené jako funkce energie, dosahuje vrcholu na energii fotonů 7,21 eV, zatímco hvězda je přibližně 24krát zářivější než Slunce. Jaký je poloměr hvězdy A ve srovnání s poloměrem Slunce?
Všimněte si, že spektrum Slunce vrcholí na 1,41 eV.
(A) 0,21
(B) 0,16
(C) 0,17
(D) 0,19


Astronomové studují systém pěti exoplanet s kruhovými drahami, objevených metodou TTV. Planety (označené jako Planet_1 až Planet_5), které jsou v orbitální rezonanci, mají oběžné doby v poměru 1:2:2,5:3,5:5. Za předpokladu, že tyto planety mají stejné albedo, jaký je poměr rovnovážných teplot mezi Planet_4 a Planet_2?
(A) ~0,75
(B) ~0,57
(C) ~0,69
(D) ~0,83

Astronomové zkoumají systém pěti exoplanet s kruhovými drahami, které byly objeveny metodou TTV. Planety (označené jako Planet_1 až Planet_5), které jsou v oběžných rezonancích, mají oběžnou dobu v poměru 1:2:2,5:3,5:5. Za předpokladu, že tyto planety mají stejné albedo, jaký je poměr rovnovážných teplot mezi Planetou_4 a Planetou_2?
(A) ~0.75
(B) ~0.57
(C) ~0.69
(D) ~0.83


Kandidát na tranzitující planetu byl detekován pomocí analýzy světelné křivky poskytnuté misí TESS (Ref1). Kandidát má poloměr 0,1 Rsun (poloměr Slunce) a svou mateřskou hvězdu, která se ve všech aspektech velmi podobá našemu Slunci, oběhne za 5 dní. Kterou z následujících metod/signálů nelze považovat za potvrzení přítomnosti uchazeče?

Odkaz 1 - https://en.wikipedia.org/wiki/Transiting_Exoplanet_Survey_Satellite

Periodické změny vlnových délek spektrálních čar
Periodické změny FWHM ve spektrálních čarách
Detekce Rossiterova–McLaughlinova jevu
Signál v reflexní spektroskopii
(A) Periodické změny vlnových délek spektrálních čar
(B) Detekce Rossiterova–McLaughlinova jevu
(C) Signál v reflexní spektroskopii
(D) Periodické změny FWHM ve spektrálních čarách

Kandidát na tranzitující planetu byl objeven na základě analýzy světelné křivky, kterou poskytla mise TESS (Ref1). Kandidát má poloměr 0,1 Rsun (sluneční poloměr) a kolem své hostitelské hvězdy, která se ve všech ohledech velmi podobá našemu Slunci, oběhne za 5 dní. Kterou z následujících metod/signálů nelze považovat za potvrzení přítomnosti kandidáta?

Ref1 - https://en.wikipedia.org/wiki/Transiting_Exoplanet_Survey_Satellite

Periodické změny vlnové délky spektrálních čar
Periodické změny FWHM spektrálních čar
Detekce Rossiter-McLaughlinova jevu
Signál v reflexní spektroskopii
(A) Periodické změny vlnové délky spektrálních čar
(B) Detekce Rossiter-McLaughlinova jevu
(C) Signál v reflexní spektroskopii
(D) Periodické změny FWHM spektrálních čar

Prostřednictvím analýzy světelné křivky poskytnuté misí TESS (Ref1) byl detekován kandidát na tranzitující planetu. Kandidát má poloměr 0,1 Rsun (sluneční poloměr) a svou hostitelskou hvězdu, která se ve všech aspektech velmi podobá našemu Slunci, oběhne za 5 dní. Které z následujících způsobů/signálů nelze považovat za potvrzení přítomnosti kandidáta?

Ref1 – https://en.wikipedia.org/wiki/Transiting_Exoplanet_Survey_Satellite

Periodické změny vlnových délek spektrálních čar
Periodické změny FWHM ve spektrálních čarách
Detekce Rossiter-McLaughlinova efektu
Signál v odrazové spektroskopii
(A) Periodické změny vlnové délky spektrálních čar
(B) Detekce Rossiter-McLaughlinova efektu
(C) Signál v odrazové spektroskopii
(D) Periodické změny FWHM ve spektrálních čarách


Astronomové se zajímají o svítivost dvou hvězd. Hvězda 1 má poloměr 1,5krát větší než poloměr Hvězdy 2. Hmotnost Hvězdy 1 je také větší o stejný faktor (1,5krát). Pomocí spektroskopie se astronomům podařilo určit vlnové délky, na kterých se hvězdy jeví jako nejjasnější, a zjistili, že jsou stejné. Astronomové také vypočítali radiální rychlosti obou hvězd na 0 a 700 km/s pro Hvězdu 1 a Hvězdu 2. Za předpokladu, že hvězdy vyzařují jako černá tělesa, vypočítali, že svítivost Hvězdy 1 je větší než svítivost Hvězdy 2 o faktor:
(A) ~2.25
(B) ~2.35
(C) ~2.32
(D) ~2.23

Astronomové jsou zaujatí svítivostí dvou hvězd. Hvězda_1 má poloměr 1,5krát větší než poloměr Hvězda_2. Hmotnost hvězdy_1 je také větší o stejný faktor (1,5krát). Pomocí spektroskopie se astronomům podařilo určit vlnové délky, na kterých se hvězdy jevily nejjasnější, a zjistili, že jsou stejné. Astronomové také vypočítali radiální rychlosti dvou hvězd na 0 a 700 km/s pro Hvězda_1 a Hvězda_2. Za předpokladu, že hvězdy vyzařují jako černá tělesa, vypočítaly svítivost Hvězda_1 větší než svítivost Hvězda_2 faktorem:
(A) ~2,25
(B) ~2,35
(C) ~2,32
(D) ~2,23

Astronomy zajímá svítivost dvou hvězd. Hvězda_1 má poloměr 1,5krát větší než hvězda_2. Stejným koeficientem (1,5krát) je větší i hmotnost hvězdy_1. Pomocí spektroskopie se astronomům podařilo určit vlnové délky, při kterých se hvězdy jeví jako nejjasnější, a zjistili, že jsou stejné. Astronomové také vypočítali radiální rychlosti obou hvězd, které jsou u Hvězdy_1 0 a u Hvězdy_2 700 km/s. Za předpokladu, že hvězdy vyzařují jako černá tělesa, vypočítali, že svítivost Hvězdy_1 je větší než svítivost Hvězdy_2, a to násobně:
(A) ~2,25
(B) ~2,35
(C) ~2,32
(D) ~2,23


Vzhledem k následujícímu Lagrangianovi

\mathcal{L}_{int}=\kappa\bar{\psi}\sigma_{\mu\nu}\psi F^{\mu\nu}

kde \sigma_{\mu\nu}=\frac{i}{2}\left[\gamma_{\mu},\gamma_{\nu}\right].

Jaký je hmotnostní rozměr \kappa? Je teorie renormalizovatelná?
(A) Hmotnostní rozměr \left_{M}=1. Teorie není renormalizovatelná.
(B) Hmotnostní rozměr \left_{M}=1. Teorie je renormalizovatelná.
(C) Hmotnostní rozměr \left_{M}=-1. Teorie je renormalizovatelná.
(D) Hmotnostní rozměr \left_{M}=-1. Teorie není renormalizovatelná.

Je dán následující Lagrangián

\mathcal{L}_{int}=\kappa\bar{\psi}\sigma_{\mu\nu}\psi F^{\mu\nu}

where \sigma_{\mu\nu}=\frac{i}{2}\left[\gamma_{\mu},\gamma_{\nu}\right].

Jaký je hmotnostní rozměr \kappa? Je teorie renormalizovatelná?
(A) Hmotnostní dimenze \left_{M}=1. Teorie není renormalizovatelná.
(B) Hmotnostní dimenze \left_{M}=1. Teorie je renormalizovatelná.
(C) Hmotnostní dimenze \left_{M}=-1. Teorie je renormalizovatelná.
(D) Hmotnostní dimenze \left_{M}=-1. Teorie není renormalizovatelná.

Je dán následující lagrangián

\mathcal{L}_{int}=\kappa\bar{\psi}\sigma_{\mu\nu}\psi F^{\mu\nu}

kde \sigma_{\mu\nu}=\frac{i}{2}\left[\gamma_{\mu},\gamma_{\nu}\right].

Jaký je hmotnostní rozměr \kappa? Je teorie renormalizovatelná?
(A) Hmotnostní dimenze \left_{M}=1. Teorie není renormalizovatelná.
(B) Hmotnostní dimenze \left_{M}=1. Teorie je renormalizovatelná.
(C) Hmotnostní dimenze \left_{M}=-1. Teorie je renormalizovatelná.
(D) Hmotnostní dimenze \left_{M}=-1. Teorie není renormalizovatelná.


7-(terc-butoxy)bicyklo[2.2.1]hepta-2,5-dien se při zvýšené teplotě kombinuje se 2 ekvivalenty 5,6-bis(dibrommethyl)cyklohexa-1,3-dienu a jodidem sodným za vzniku produktu 1.

Na produkt 1 se působí vodnou kyselinou sírovou, čímž vzniká produkt 2

Produkt 2 se zpracuje s SO3 a pyridinem v DMSO za vzniku produktu 3.

Produkt 3 se zahřívá při teplotě 150 °C, přičemž vzniká konečný produkt 4. Kolik chemicky odlišných atomů vodíku je na produktu 4?
(A) 7
(B) 8
(C) 10
(D) 4

7-(terc-butoxy)bicyklo[2.2.1]hepta-2,5-dien se při zvýšené teplotě kombinuje se 2 ekvivalenty 5,6-bis(dibrommethyl)cyklohexa-1,3-dienu a jodidu sodného za vzniku produktu 1.

1 se zpracuje vodnou kyselinou sírovou, čímž vznikne 2

2 je v DMSO ošetřen SO3 a pyridinem za vzniku 3.

3 se zahřeje na 150 ° C a vytvoří konečný produkt 4. Kolik chemicky odlišných atomů vodíku je na 4?
(A) 7
(B) 8
(C) 10
(D) 4

7-(terc-butoxy)bicyklo[2.2.1]hepta-2,5-dien se spojí se 2 ekvivalenty 5,6-bis(dibrommethyl)cyklohexa-1,3-dienu a jodidem sodným při zvýšené teplotě za vzniku produktu 1.

1 reaguje s vodnou kyselinou sírovou za vzniku 2

2 reaguje s S03 a pyridinem v DMSO za vzniku 3.

3 se zahřeje na 150 °C za vzniku konečného produktu 4. Kolik chemicky odlišných atomů vodíku je na 4?
(A) 7
(B) 8
(C) 10
(D) 4


Studium kvantové mechaniky se zabývá spoustou matic. Zvažte následující matice.

W = (0, 0, 1; 0, 1, 0; 1, 0, 0),
X = (i, -1, 2i; 1, 0, 1; 2i, -1, -i),
Y = (0,5, 0,1, 0,2; 0,1, 0,25, 0,1; 0,2, 0,1, 0,25)
Z-(3, 2i, 5; -2i, -2, -4i; 5, 4i, 4)

Poznámka. Matice jsou formátovány tak, že každý řádek matice je oddělen středníkem.

Na základě těchto matic vyberte správné tvrzení.
(A) Z a X představují pozorovatelné.
(B) Existuje vektor, na který když se vynásobí e^X, změní se norma vektoru.
(C) W a X představují evoluční operátor nějakého kvantového systému.
(D) (e^X)*Y*(e^{-X}) představuje kvantový stav.

Studium kvantové mechaniky se zabývá mnoha maticemi. Zvažte následující matice.

W = (0, 0, 1; 0, 1, 0; 1, 0, 0),
X = (i, -1, 2i; 1, 0, 1;  2i, -1, -i),
Y = (0,5, 0,1, 0,2; 0,1, 0,25, 0,1; 0,2, 0,1, 0,25)
Z - (3, 2i, 5; -2i, -2, -4i; 5, 4i, 4)

Poznámka. Matice jsou formátovány tak, že každý řádek matice je oddělen středníkem.

Na základě těchto matic vyberte správný příkaz.
(A) Z a X představují pozorovatelné.
(B) Existuje vektor, na který když se vynásobí e^X, změní se norma vektoru.
(C) W a X představují evoluční operátor nějakého kvantového systému.
(D) (e^X)*Y*(e^{-X}) představuje kvantový stav.