A Pinacol-Pinacolone átrendeződés egy kémiai reakció, amelynek során egy pinacol molekula, amely két szomszédos alkoholcsoportot tartalmaz, savas körülmények között pinacolonná alakul. Egy alkoholcsoport protonálódásán keresztül megy végbe, majd 1,2-hidrid eltolódás következik be, ami egy keton (pinacolon) képződéséhez és a molekula szerkezetének átrendeződéséhez vezet.
Melyek a következő Pinacol Pinacolone átrendeződési reakciók kiindulási anyagai és termékei?
A + H2SO4 ---> 2,2-di-p-tolil-ciklohexán-1-on
metil-2,3-dihidroxi-2-(p-tolil)butanoát + H2SO4 ---> B
(A) A = 1-(hidroxi-p-tolil-metil)-ciklopentán-1-ol, B = metil-2-metil-3-oxo-2-(p-tolil)-propanoát
(B) A = 1-(hidroxi-p-tolil-metil)-ciklohexán-1-ol, B = metil-3-oxo-2-(p-tolil)-butanoát
(C) A = 1-(hidroxi-p-tolil-metil)-ciklohexán-1-ol, B = metil-2-metil-3-oxo-2-(p-tolil)-propanoát
(D) A = 1-(hidroxi-p-tolil-metil)-ciklopentán-1-ol, B = metil-3-oxo-2-(p-tolil)-butanoát


Ha egy A fajból származó spermát a B fajból származó petesejtbe fecskendezik, és mindkét fajnak ugyanannyi kromoszómája van, mi lenne a fő oka a zigóta halálozásának?
(A) A kromoszómális inkompatibilitás a meiózis kudarcát okozza, ami a zigóta halálához vezet.
(B) A kromoszóma-rekombináció nem fordul elő különböző fajokban.
(C) A petesejt fajspecifikus zona pellucida fehérjéi nem tudják megkötni a különböző fajokból származó spermiumokat.
(D) Különböző fajok génjei közötti episztatikus kölcsönhatások

Ha az A fajból származó spermát a B fajból származó petesejtbe fecskendezik, és mindkét fajnak ugyanannyi kromoszómája van, mi lenne a fő oka a zigóta halálozásának?
(A) A kromoszómális inkompatibilitás a meiózis kudarcát okozza, ami a zigóta halálához vezet.
(B) A kromoszóma-rekombináció nem fordul elő különböző fajokban.
(C) A tojáson lévő fajspecifikus zona pellucida fehérjék nem képesek megkötni egy másik fajból származó spermiumokat.
(D) Különböző fajok génjei közötti episztatikus kölcsönhatások

Ha az A fajból származó spermát a B fajból származó petesejtbe fecskendezik, és mindkét fajnak ugyanannyi kromoszómája van, mi lenne a fő oka a zigóta halálozásának?
(A) A kromoszóma-inkompatibilitás a meiózis kudarcát okozza, ami a zigóta halálához vezet.
(B) A kromoszóma-rekombináció nem megy végbe különböző fajokban.
(C) A petesejtben lévő fajspecifikus zona pellucida fehérjék nem képesek megkötni más fajból származó spermiumokat.
(D) Különböző fajok génjei közötti episztatikus kölcsönhatások


Bármely \gamma paraméter varianciájának felső határát, amelyet egy kvantumérzékelővel meg lehet becsülni, a kvantum Fisher-információ négyzetgyökének inverze adja. A Quantum Fisher információ kiszámítása az érzékelő Hamilton-féle bal és jobb oldali sajátállapotainak (és ezek \gamma-hoz viszonyított deriváltjainak) felhasználásával történik. Tekintsük egy kétszintű érzékelő Hamilton-féle dimenzió nélküli alakját, amelyben az egyetlen nem nulla elem a nem átlós helyzetbe kerül, és 0,5 \pm \gamma adjuk meg. Itt a \gamma tetszőleges értéket vehet fel a [0,1] tartományban. A \gamma varianciájának felső határa így írható fel
(A) 2\gamma
(B) \sqrt{2\gamma^2 - 1)
(C) \gamma + 0,25
(D) 2\gamma^2 - 0,5

Bármely \gamma paraméter varianciájának felső határát, amelyet egy kvantumérzékelővel meg lehet becsülni, a kvantum Fisher-információ négyzetgyökének inverze adja. A Quantum Fisher információ kiszámítása az érzékelő Hamilton-féle bal és jobb oldali sajátállapotainak (és ezek \gamma-hoz viszonyított deriváltjainak) felhasználásával történik. Tekintsük egy kétszintű érzékelő Hamilton-féle dimenzió nélküli alakját, amelyben az egyetlen nem nulla elem a nem átlós helyzetbe kerül, és 0.5 \pm \gamma adjuk meg. Itt a \gamma tetszőleges értéket vehet fel a [0,1] tartományban. A \gamma varianciájának felső határa így írható fel
(A) 2\gamma
(B) \sqrt{2\gamma^2 - 1)
(C) \gamma + 0.25
(D) 2\gamma^2 - 0.5


Egy exobolygóvadász csapat több észlelési technika (RV, Transit, TTV, Astrometry, Direct Imaging) kombinációját alkalmazta több mint 10 000 (nagyon sok) exobolygó valódi tömegének felfedezésére és meghatározására. E bolygók átlagos tömege 11-szerese volt a Földének. Amikor kizárólag az RV-módszerre összpontosítottak ugyanazon több mint 10 000 bolygó átlagos tömegének felmérésére, alacsonyabb értéket kaptak. Milyen értéket kaptak?
(A) ~7,0 Földtömeg
(B) ~10,5 Földtömeg
(C) ~7,8 Földtömeg
(D) ~8,7 Földtömeg

Egy exobolygó-vadászokból álló csapat többféle észlelési technika (RV, Transit, TTV, Astrometry, Direct Imaing) kombinációját alkalmazta több mint 10 000 exobolygó (nagyon nagy szám) felfedezésére és meghatározására. Ezeknek a bolygóknak az átlagos tömege 11-szerese volt a Földének. Amikor kizárólag az RV módszerre összpontosítottak, hogy felmérjék ugyanazon 10 000+ bolygó átlagos tömegét, alacsonyabb értéket kaptak. Milyen értéket kaptak?
(A) ~7.0 Földtömeg
(B) ~10.5 Földtömeg
(C) ~7.8 Földtömeg
(D) ~8.7 Földtömeg


Ön egy ismeretlen terméket készített elő, amelynek kémiai képlete C7H12O. A termék azonosításához a következő jellemzési technikákat használta: FTIR, 1H NMR és 13C NMR. Az FTIR spektrum erős abszorpciós csúcsot mutat 1725 hullámszámon. A13C-NMR-spektrumban számos csúcsot figyeltek meg, köztük egy 134 ppm-nél. A H-NMR-spektrum több csúcsot is mutat, köztük 4 csúcsot 1:3:3:1 arányban 5,2 ppm-nél. Azonosítsa a terméket 3-heptenálként, 5-metil-4-hexenálként, 4-metil-4-hexenálként vagy 4-metil-2-ciklohexen-1-olként.
(A) 3-Heptenal
(B) 5-Metil-4-Hexenal
(C) 4-Metil-2-ciklohexen-1-ol
(D) 4-Metil-4-Hexenal

Ön ismeretlen terméket készített C7H12O kémiai képlettel. A termék azonosításához a következő jellemzési technikákat használta: FTIR, 1H NMR és 13C NMR. Az FTIR spektrum erős abszorpciós csúcsot mutat 1725 hullámszámnál. Számos csúcsot figyeltek meg a 13C NMR spektrumban, köztük egyet 134 ppm-nél. A H NMR-spektrum több csúcsot is mutat, köztük 4 csúcs gyűjteményét 1:3:3:1 arányban, 5,2 ppm-en. Azonosítsa a terméket 3-hepténalként, 5-metil-4-hexenálként, 4-metil-4-hexenálként vagy 4-metil-2-ciklohexén-1-olként.
(A) 3-hepténal
(B) 5-metil-4-hexenális
(C) 4-metil-2-ciklohexén-1-ol
(D) 4-metil-4-hexenális


Az óceánok partján és más, sós vízzel rendelkező víztesteken növekvő növényeket halofitáknak nevezik. Figyelemre méltó alkalmazkodást fejlesztettek ki a megnövekedett sótartalomhoz, ami nagy érdeklődést mutat a növényi biotechnológia és a mezőgazdaság iránt. Ezen adaptációk közül melyik nem létezik?
(A) az mRNS alternatív poliadenilációs sebességének változása
(B) a szabad proteinogén iminosav felhalmozódásához vezető biokémiai útvonalak aktivitásának megváltozása
(C) a stresszre reagáló gének alapvető nagyobb aktivitása más növényekhez képest
(D) a nettó fotoszintetikus sebességek korlátozása a III. fotorendszerben és a gázcsere korlátozása

Az óceánok partjain és más, sós vizű víztesteken növekvő növényeket halofitáknak nevezzük. Figyelemre méltó alkalmazkodást fejlesztettek ki a megnövekedett sótartalomhoz, ami nagy érdeklődést mutat a növényi biotechnológia és a mezőgazdaság iránt. Melyik adaptáció nem létezik?
(A) az mRNS alternatív poliadenilációs sebességének változása
(B) a szabad proteinogén iminosav felhalmozódásához vezető biokémiai útvonalak aktivitásának változásai
(C) a stresszre reagáló gének alapvetően magasabb aktivitása más növényekhez képest
(D) korlátozza a nettó fotoszintetikus sebességet a III. fotorendszerben és korlátozza a gázcserét


Egy 35 éves nőnek fájdalommentes csomója van a jobb mellében. Családjában előfordult emlőrák; édesanyjával és húgával mindketten korán diagnosztizálták a betegséget. Soha nem esett át mellképvizsgálaton. A fizikális vizsgálat során a jobb mell felső külső negyedében egy 2 cm átmérőjű szilárd, nem érzékeny, mozgékony tömeg tapintható ki. Egyéb rendellenességek nincsenek. Figyelembe véve a páciens klinikai képét és az átfogó diagnosztikai megközelítés szükségességét, az alábbi, rendkívül speciális és fejlett diagnosztikai módszerek közül melyiket kell elvégezni a pontos diagnózis megállapítása mellett, amely kihívásokkal teli, de értékes klinikai rejtvényt jelent az érintett egészségügyi szakemberek számára?
(A) Digitális emlő tomoszintézis (DBT) kontrasztos mammográfiával kombinálva kettős energiás technikákkal
(B) Nagyfrekvenciás ultrahang elasztográfia, integrált teljesítmény Doppler képalkotással és 3D rekonstrukcióval
(C) Folyékony biopszia, amely nagymértékben párhuzamos szekvenálást használ a keringő tumor DNS (ctDNS) kimutatására
(D) Vákuum-asszisztált magtű biopszia fejlett immunhisztokémiai és fluoreszcens in situ hibridizációs (FISH) elemzéssel

Egy 35 éves nőnek fájdalommentes csomója van a jobb mellében. Családjában előfordult emlőrák; édesanyjával és húgával mindketten korán diagnosztizálták a betegséget. Soha nem esett át mellképvizsgálaton. A fizikális vizsgálat során a jobb mell felső külső negyedében 2 cm átmérőjű szilárd, nem érzékeny, mozgékony tömeg tapintható ki. Egyéb rendellenességek nincsenek. Figyelembe véve a páciens klinikai képét és az átfogó diagnosztikai megközelítés szükségességét, az alábbi, rendkívül speciális és fejlett diagnosztikai módszerek közül melyiket kell elvégezni a pontos diagnózis megállapítása mellett, amely kihívásokkal teli, de értékes klinikai rejtvényt jelent az érintett egészségügyi szakemberek számára?
(A) Digitális mell tomoszintézis (DBT) kontrasztos mammográfiával kombinálva kettős energiás technikákkal
(B) Nagyfrekvenciás ultrahang elasztográfia, integrált teljesítmény Doppler képalkotással és 3D rekonstrukcióval
(C) Folyékony biopszia masszívan párhuzamos szekvenálás segítségével a keringő tumor DNS (ctDNS) kimutatására
(D) Vákuum-asszisztált magtű biopszia fejlett immunhisztokémiai és fluoreszcens in situ hibridizációs (FISH) elemzéssel


X egy mezonrezonancia. Mi az átlagos csillapítási távolság? Tudva, hogy a termelési energia $E_{X}=8GeV$, a tömeg $m_{X}=1.2GeV$ és a szélesség $\Gamma_{X}=320MeV$.
(A) 5,0223 * 10^-16 m
(B) 4,0655 * 10^-16 m
(C) 5,0223 * 10^-15 m
(D) 4,0655 * 10^-15 m

X egy mezonrezonancia. Mi az átlagos csillapítási távolság? Tudva, hogy a keletkezési energia $E_{X}=8GeV$, a tömeg $m_{X}=1.2GeV$ és a szélesség $\Gamma_{X}=320MeV$.
(A) 5,0223 * 10^-16 m
(B) 4,0655 * 10^-16 m
(C) 5,0223 * 10^-15 m
(D) 4,0655 * 10^-15 m

X egy mezonrezonancia. Mi az átlagos csillapítási távolság? Tudva, hogy a termelési energia $E_{X}=8GeV$, a tömeg $m_{X}=1.2GeV$ és a szélesség $\Gamma_{X}=320MeV$.
(A) 5.0223 * 10^-16 m
(B) 4.0655 * 10^-16 m
(C) 5.0223 * 10^-15 m
(D) 4.0655 * 10^-15 m


Hány sztereoizomere van a 6-klór-9-etil-2-metilundeka-3,7-dien-5-ol vegyületnek?
(A) 4
(B) 8
(C) 32
(D) 16


vegye figyelembe a következő négy vegyületet:
1: 5,6-dihidrobenzo[c]cinnolin
2: 1,10-dimetil-5,6-dihidrobenzo[c]cinnolin
3: 4,5-dihidronafto[8,1,2-cde]cinnolin
4: 3,8-dimetil-5,6-dihidrobenzo[c]cinnolin
oxigén jelenlétében oxidálódnak:
benzo[c]cinnolin
1,10-dimetil-benzo[c]cinnolin
nafto[8,1,2-cde]cinnolin
3,8-dimetil-benzo[c]cinnolin
illetőleg.
A négy vegyület közül melyik számára lesz ez az oxidáció a legkedvezőtlenebb?
(A) 1
(B) 3
(C) 4
(D) 2


Az 5-fluor-ciklopenta-1,3-diént maleinsavanhidriddel reagáltatják. Mi a fő termék?
(A) (3aR,4S,7R,7aS,8r)-8-fluor-3a,4,7,7a-tetrahidro-4,7-metanoizobenzofurán-1,3-dion
(B) (3aR,4R,7S,7aS,8s)-8-fluor-3a,4,7,7a-tetrahidro-4,7-metanoizobenzofurán-1,3-dion
(C) (3aR,4S,7R,7aS,8s)-8-fluor-3a,4,7,7a-tetrahidro-4,7-metanoizobenzofurán-1,3-dion
(D) (3aR,4R,7S,7aS,8r)-8-fluor-3a,4,7,7a-tetrahidro-4,7-metanoizobenzofurán-1,3-dion


Számos új antigént azonosított egy refrakter hasnyálmirigy szilárd daganatban, és ezeket a kiméra antigénreceptor T-sejt terápiával szeretné megcélozni. A kimérát úgy kell megtervezni, hogy a citoszolos oldalon egy három doménből álló rész legyen az aktivációs doménnel a C-terminálison, a monospecifikus scFv pedig az extracelluláris oldalon legyen, a transzmembrán domént és egy spacer után. A konstrukciót a lentivírus vektorba csomagoljuk, és az izolált CD8+ sejtekbe szállítjuk. Az in vitro amplifikáció és tisztítás után a sejteket infúzióval tölti be kísérleti modellszervezetébe, és megfigyelheti a karcinóma reakcióját. Az alábbi állítások közül melyik igaz?
(A) antitest rész a transzformáló vektor 3'-nél, a jelző rész pedig 5'-nél van
(B) a variábilis csoportja több epitópot ismer fel
(C) a szabályozó T-sejtek részt vesznek a tumor eliminációjában
(D) tumorantigének a Golgi-n keresztül szállítódnak

Számos új antigént azonosított egy refrakter hasnyálmirigy szilárd daganatban, és a kiméra antigén receptor T-sejt terápiával szeretné megcélozni őket. A kimérát úgy tervezzük meg, hogy a citoszolikus oldalnak legyen egy három doménes része az aktivációs doménnel a C-terminusban, és a monospecifikus scFv az extracelluláris oldalon legyen, követve a transzmembrán domént és egy távtartót. A konstrukciót a lentivirális vektorba csomagolja, és az izolált CD8+ sejtekbe szállítja. Az in vitro amplifikáció és tisztítás után a sejteket a kísérleti modellszervezetbe infundálja, és megfigyeli a karcinóma reakcióját. Az alábbi állítások közül melyik igaz?
(A) az antitest rész 3', a jelátviteli rész pedig 5' a transzformációs vektoron van
(B) a változó rész több epitópot ismer fel
(C) szabályozó T-sejtek vesznek részt a tumor eliminációjában
(D) tumorantigéneket szállítanak a Golgi-n keresztül


Az alábbiak közül melyik NEM korlátozza a nagyon masszív fekete lyukak mikrolencsés technikával történő kimutatását?
(A) A lencsézett tárgy tömege
(B) A mikrolencsés esemény időtartama a nagyon masszív fekete lyuk miatt
(C) A lencsézett tárgyak tömege és az esemény időtartama
(D) Az a hullámhossz, amelyen az eseményt megfigyelték

Az alábbiak közül melyik NEM korlátozza a nagyon masszív fekete lyukak mikrolencsés technikával történő kimutatását?
(A) A lencsézett tárgy tömege
(B) A mikrolencsés esemény időtartama a nagyon masszív fekete lyuk miatt
(C) A lenszézett tárgyak tömege és az esemény időtartama
(D) Az esemény megfigyelésének hullámhossza

Az alábbiak közül melyik NEM korlátozza a nagyon masszív fekete lyukak mikrolencsés technikával történő kimutatását?
(A) A lencsézett tárgy tömege
(B) A mikrolencsés esemény időtartama a nagyon masszív fekete lyuk miatt
(C) A lencsézett tárgyak tömege és az esemény időtartama
(D) Az esemény megfigyelésének hullámhossza


Tekintsük ezt a megsemmisítési folyamatot

$p+\bar{p}\rightarrow2A^{+}+2A^{-}$

Az antiproton lassan mozog és $m_{A}c^{2}=300MeV$.

Mekkora az A részecske sebessége?
(A) 0.96c
(B) 0.86c
(C) 0.91c
(D) 0.77c

Tekintsük ezt a megsemmisítési folyamatot
$p+\bar{p}\rightarrow2A^{+}+2A^{-}$
Az antiproton lassan mozog és $m_{A}c^{2}=300MeV$.
Mekkora az A részecske sebessége?
(A) 0,96c
(B) 0,86c
(C) 0,91c
(D) 0,77c


Öt Y elemű fluor bináris vegyülete ismert. Az élénkvörös A1 anyag 293 K-on A2-re (ɷF=31,96%) és fluorra bomlik. Az A1 normál körülmények között oxidálja a xenont. Az A3 kölcsönhatásba léphet a xenonnal is. Az A3-at az Y elem fluorozásával kapjuk. Ha Y 1:1 mólarányban A4 forró, színtelen koncentrált oldatához adjuk, A5 nyerhető. A vízben az A5 két anyag képződésével bomlik le. Adja meg azt a tartományt, amelybe az A4 anyag molekulatömege esik.
(A) 140-160
(B) 160-180
(C) 220-240
(D) 110-130

Öt Y elemű fluor bináris vegyülete ismert. Az élénkvörös A1 anyag 293 K-on A2-re (ɷF=31,96%) és fluorra bomlik. Az A1 normál körülmények között oxidálja a xenont. Az A3 kölcsönhatásba léphet a xenonnal is. Az A3-at az Y elem fluorozásával nyerik. Ha Y 1:1 mólarányban A4 forró, színtelen koncentrált oldatához adjuk, A5 nyerhető. A vízben az A5 két anyag képződésével bomlik le. Adja meg azt a tartományt, amelybe az A4 anyag molekulatömege esik.
(A) 140-160
(B) 160-180
(C) 220-240
(D) 110-130


Két vegyületet, az N-etil-N,2,2-trimetil-butanamidot és az etil-1-izopropil-5-oxopirrolidin-3-karboxilátot külön kezeljük bóránnal. Ez két különböző vegyület, A és B képződését eredményezi. Válassza ki az A és B fő termékeket a következő reakciókhoz.
N-etil-N,2,2-trimetil-butanamid + BH3 + THF ---> A
etil-1-izopropil-5-oxopirrolidin-3-karboxilát + BH3 + THF ---> B
(A) A = 2,2-dimetil-butanamid, B = etil-1-izopropil-pirrolidin-3-karboxilát
(B) A = N-etil-N,2,2-trimetil-bután-1-amin, B = 4-hidroxi-1-izopropil-pirrolidin-2-on
(C) A = 2,2-dimetil-butanamid, B = 4-hidroxi-1-izopropil-pirrolidin-2-on
(D) A = N-etil-N,2,2-trimetil-bután-1-amin, B = etil-1-izopropil-pirrolidin-3-karboxilát

Két vegyületet, az N-etil-N,2,2-trimetil-butánamidot és az etil-1-izopropil-5-oxo-pirrolidin-3-karboxilátot külön kezelünk boránnal. Ennek eredményeként két különböző vegyület, A és B képződik. Válassza ki az A és B fő terméket a következő reakciókhoz.
N-etil-N,2,2-trimetil-butánamid + BH3 + THF ---> A
etil-1-izopropil-5-oxo-pirrolidin-3-karboxilát + BH3 + THF ---> B
(A) A = 2,2-dimetil-butánamid, B = etil-1-izopropil-pirrolidin-3-karboxilát
(B) A = N-etil-N,2,2-trimetil-bután-1-amin, B = 4-hidroxi-1-izopropil-pirrolidin-2-on
(C) A = 2,2-dimetil-butánamid, B = 4-hidroxi-1-izopropil-pirrolidin-2-on
(D) A = N-etil-N,2,2-trimetil-bután-1-amin, B = etil-1-izopropil-pirrolidin-3-karboxilát


Ön egy kisméretű peptidvegyületet elemez, amelyet kémiailag szintetizáltak. A nyers vegyület 1H-NMR-spektruma összhangban van a várt molekulával, kivéve két csúcsot, amelyek mindkettő ugyanannak az alfa-protonnak felel meg. Ennek a két csúcsnak hasonló kémiai eltolódásai és nagyjából egyenlő integráljai vannak (együtt integrálódnak 1H-ba – a várt integrálba); a csatolási minta alapján a duplikált csúcsok magyarázataként kizárhatja a spin-spin csatolást. A nyers vegyület LC-MS analízise emelt hőmérsékleten két világosan meghatározott, azonos intenzitású csúcsot mutat. Mindkét csúcs tömegspektruma azonos, ami összhangban van a várt molekulával. Mi a legvalószínűbb magyarázat ezekre a megfigyelésekre?
(A) A vegyület prekurzorral szennyezett
(B) A nyers vegyület enantiomerek keverékeként létezik
(C) „Kettős kapcsolás” amidkötés-képző reakció során
(D) A nyers vegyület diasztereoizomerek keverékeként létezik

Ön egy kémiailag szintetizált kis peptidvegyületet elemez. A nyers vegyület 1H NMR spektruma konzisztensnek tűnik a várt molekulával, kivéve két csúcsot, amelyek ugyanannak az alfa-protonnak felelnek meg. Ez a két csúcs hasonló kémiai eltolódással és nagyjából egyenlő integrálokkal rendelkezik (együtt integrálódnak az 1H-ba - a várt integrálba); A csatolási minta alapján kizárhatja a spin-spin csatolást a duplikált csúcsok magyarázataként. A nyers vegyület magas hőmérsékleten végzett LC-MS elemzése két egyértelműen meghatározott, azonos intenzitású csúcsot mutat. Mindkét csúcs azonos tömegspektrummal rendelkezik, ami összhangban van a várt molekulával. Mi a legvalószínűbb magyarázat ezekre a megfigyelésekre?
(A) A vegyület prekurzorral szennyezett
(B) A nyers vegyület enantiomerek keverékeként létezik
(C) "Kettős csatolás" történt egy amidkötés-képződési reakció során
(D) A nyers vegyület diasztereoizomerek keverékeként létezik


A következő csillagok közül melyik tűnik vörösebbnek, mintha a Nap mellett lenne? Tegyük fel, hogy az összes csillagnak ugyanaz a parallaxisa (1 milliívmásodperc), és ugyanaz a 40 km/s-os RV.

csillag1: l = -10 fok, b = 1 fok, Teff = 5600 K, [Fe/H] = 0,2 dex, logg = 4,4 dex
csillag2: l = -100 fok, b = 20 fok, Teff = 4700 K, [Fe/H] = 0,1 dex, logg = 4,2 dex
csillag3: l = -100 fok, b = 15 fok, Teff = 3650 K, [Fe/H] = -0,2 dex, logg = 4,3 dex
csillag4: l = 150 fok, b = 10 fok, Teff = 5800 K, [Fe/H] = -0,05 dex, logg = 4,45 dex
(A) Csillag2
(B) Csillag3
(C) Csillag4
(D) Csillag1

A következő csillagok közül melyik tűnik vörösebbnek, mintha a Nap mellett lenne? Tegyük fel, hogy az összes csillagnak ugyanaz a parallaxisa (1 milliívmásodperc), és ugyanaz a 40 km/s RV.

csillag1: l = -10 fok, b = 1 fok, Teff = 5600 K, [Fe/H] = 0.2 dex, logg = 4.4 dex
csillag2: l = -100 fok, b = 20 fok, Teff = 4700 K, [Fe/H] = 0.1 dex, logg = 4.2 dex
csillag3: l = -100 fok, b = 15 fok, Teff = 3650 K, [Fe/H] = -0.2 dex, logg = 4.3 dex
csillag4: l = 150 fok, b = 10 fok, Teff = 5800 K, [Fe/H] = -0.05 dex, logg = 4.45 dex
(A) Csillag2
(B) Csillag3
(C) Csillag4
(D) Csillag1

Az alábbi csillagok közül melyik tűnik vörösebbnek, mintha a Nap mellett lenne? Tegyük fel, hogy az összes csillagnak ugyanaz a parallaxisa (1 milliívmásodperc), és azonos, 40 km/s sebességű RV-je van.

csillag1: l = -10 fok, b = 1 fok, Teff = 5600 K, [Fe/H] = 0,2 dex, logg = 4,4 dex
csillag2: l = -100 fok, b = 20 fok, Teff = 4700 K, [Fe/H] = 0,1 dex, logg = 4,2 dex
csillag3: l = -100 fok, b = 15 fok, Teff = 3650 K, [Fe/H] = -0,2 dex, logg = 4,3 dex
csillag4: l = 150 fok, b = 10 fok, Teff = 5800 K, [Fe/H] = -0,05 dex, logg = 4,45 dex
(A) Csillag2
(B) Csillag3
(C) Csillag4
(D) Csillag1


Egy C8H9NO molekulaképletű és adott NMR-adatokkal rendelkező vegyületet a következő reagenskészlettel reagáltatunk:

1. NaNO2 + HCl
2. H2O
3. aq. KOH, hő

1H-NMR (ppm): 9,72 (t, 1H), 6,98 (d, 2H), 6,51 (d, 2H), 6,27 (széles s, 2H), 3,66 (d, 2H). Azonosítsa a végterméket.
(A) 4-(4-hidroxi-fenil)-but-3-enal
(B) 2,4-difenil-but-3-enal
(C) 3-hidroxi-2,4-bisz(4-hidroxi-fenil)-butanal
(D) 2,4-bisz(4-hidroxi-fenil)-but-2-enal

Egy C8H9NO molekulaképletű és adott NMR-adatokkal rendelkező vegyületet a következő reagenskészlettel reagáltatunk:
1. NaNO2 + HCl
2. H2O
3. aq. KOH, hő
1H-NMR (ppm): 9,72 (t, 1H), 6,98 (d, 2H), 6,51 (d, 2H), 6,27 (széles s, 2H), 3,66 (d, 2H). Határozza meg a végterméket.
(A) 4-(4-hidroxi-fenil)-but-3-enal
(B) 2,4-difenil-but-3-enal
(C) 3-hidroxi-2,4-bisz(4-hidroxi-fenil)-butanal
(D) 2,4-bisz(4-hidroxi-fenil)-but-2-enal

A C8H9NO molekulaképletű vegyületet és a megadott NMR-adatokat a következő reagenskészlettel reagáltatjuk:

1. NaNO2 + HCl
2. H2O
3. aq. KOH, Hő

1H-NMR (ppm): 9,72 (t, 1H), 6,98 (d, 2H), 6,51 (d, 2H), 6,27 (bs, 2H), 3,66 (d, 2H). Azonosítsa a végterméket.
(A) 4-(4-hidroxifenil)but-3-enal
(B) 2,4-difenil-but-3-enal
(C) 3-hidroxi-2,4-bisz(4-hidroxifenil)bután;
(D) 2,4-bisz(4-hidroxifenil)but-2-enal


Egy rendszer állapotát t időpontban a (-1, 2, 1) elemekből álló oszlopmátrix adja meg. A rendszer egy megfigyelhető elemét a P mátrix operátor reprezentálja, amelynek elemei az első sorban (0, 1/ \sqrt{2}, 0), a második sorban pedig (1/ \sqrt{2}, 0, 1) / \sqrt{2}), a harmadik sorban pedig (0, 1/ \sqrt{2}, 0). Számítsa ki annak a valószínűségét, hogy a megfigyelhető mérése 0-t ad a t időpontban.
(A) \sqrt{2/3}
(B) 2/3
(C) 1
(D) 1/3

Egy rendszer állapotát t időpontban a (-1, 2, 1) elemekből álló oszlopmátrix adja meg. A rendszer egy megfigyelhető elemét a P mátrix operátor reprezentálja, amelynek elemei az első sorban (0, 1/ \sqrt{2}, 0), a második sorban pedig (1/ \sqrt{2}, 0, 1) / \sqrt{2}), a harmadik sorban pedig (0, 1/ \sqrt{2}, 0). Számítsa ki annak valószínűségét, hogy a megfigyelhető mérése 0-t ad a t időpontban.
(A) \sqrt{2/3}
(B) 2/3
(C) 1
(D) 1/3


Új quorum-érzékelő peptidet azonosítottál a Lactobacillus acidophilus baktériumban. Nagyon érdekel, hogy szerepe az intercelluláris kommunikációban megmarad-e az eukarióták között. A Saccharomyces cerevisiae élesztőt a peptiddel kezelve érdekes módon a shmoo képződését figyeled meg. Meg szeretnéd ismerni a proteomot az aktív kromatinban a shmooban, és kromatin immunprecipitációval, majd tömegspektrometriával szeretnéd visszanyerni. Melyik fehérjét fogod a legkevésbé észlelni a fenti komplexek közül az elemzésedben?
(A) pre-initációs komplex
(B) enhanszer fehérje komplex
(C) nukleoszóma hiszton komplex
(D) pre-replikációs komplex

Ön egy új kvórumérzékelő peptidet azonosított a Lactobacillus acidophilus baktériumban. Nagyon érdekel, hogy az intercelluláris kommunikációban betöltött szerepe megmarad-e az eukarióták körében. Kezeli a Saccharomyces cerevisiae élesztőt a peptiddel, és érdekes módon megfigyeli a shmoo képződését. Meg akarja ismerni az aktív kromatin proteomját a shmoo-ban, és vissza akarja állítani kromatin immunprecipitációval, majd tömegspektrometriával. A legkevesebb fehérjét, amelyből az alábbi komplexet fogja megfigyelni a vizsgálat során?
(A) preiniciációs komplex
(B) fokozó fehérje komplex
(C) nukleoszóma hiszton komplex
(D) replikáció előtti komplex


A vákuumban a következő keveréket kapjuk

$\left|\nu_{i}\left(x\right)\right\rangle =e^{ip_{1}x}\cos\theta\left|\nu_{1}\right\rangle +e^{ ip_{2}x}\sin\theta\left|\nu_{2}\right\rangle $

ahol $i=e,\mu,\nu, \theta a keverési szög, valamint \nu_{1} és \nu_{2}$ a tömegsajátállapotok alapja.

A keverési szög mekkora értékénél kapjuk a $P\left(\nu_{e}\rightarrow\nu_{\mu}\right)=1$ átmenet valószínűségét.
(A) pi
(B) pi/2
(C) pi/3
(D) pi/4

A vákuumban a következő keverék van

$\left|\nu_{i}\left(x\right)\right\rangle =e^{ip_{1}x}\cos\theta\left|\nu_{1}\right\rangle +e^{ip_{2}x}\sin\theta\left|\nu_{2}\right\rangle $

ahol $i=e,\mu,\nu, \théta a keverési szög, és \nu_{1} és \nu_{2}$ a tömegsajátállapotok alapja.

A keverési szög melyik értékénél kapjuk meg az átmenet valószínűségét $P\left(\nu_{e}\rightarrow\nu_{\mu}\right)=1$.
(A) pi
(B) pi/2
(C) pi/3
(D) pi/4


A csillagászok az égbolt egy meghatározott tartományában megfigyelték, hogy a csillagok száma a parallaxis függvényében 1/plx^5. Hogyan változik a csillagok száma az égbolt adott tartományában a távolsággal (egységnyi távolságtartományonként, r)?
(A) ~ r^2
(B) ~ r^4
(C) ~ r^5
(D) ~ r^3


Tekintsünk egy három pörgetésből álló rendszert, S1, S2 és S3. Ezek mindegyike +1 és -1 pörgetést vehet fel. A rendszer energiáját E= -J[ S1S2 +S1S3+S2S3 ] adja meg.
Keresse meg a rendszer Z partíciófüggvényét. (\beta = 1/kT , k = Boltzmann állandó és T = hőmérséklet)
(A) Z= 6e^(2J\(\beta))+2e^(-2J\(\beta))
(B) Z = 2e^(-3J\(\beta))+6e^(J\(\beta))
(C) Z= 2e^(2J\(\beta))+6e^(-2J\(\beta))
(D) Z = 2 e^(3J\(\beta))+6e^(-J\(\beta))

Tekintsünk egy három pörgetésből álló rendszert, S1, S2 és S3. Ezek mindegyike +1 és -1 pörgetést vehet fel. A rendszer energiáját E= -J[ S1S2 +S1S3+S2S3 ] adja meg.
Keresse meg a rendszer Z partíciófüggvényét. (\beta = 1/kT , k = Boltzmann állandó és T = hőmérséklet)
(A) Z= 6e^(2J\beta)+2e^(-2J\beta)
(B) Z= 2 e^(-3J\beta)+6e^(J\beta)
(C) Z= 2e^(2J\beta)+6e^(-2J\beta)
(D) Z= 2 e^(3J\beta)+6e^(-J\beta)

Tekintsünk egy három pörgetésből álló rendszert, S1, S2 és S3. Ezek mindegyike +1 és -1 pörgetést vehet fel. A rendszer energiáját E= -J[ S1S2 +S1S3+S2S3 ] adja meg.
Keresse meg a rendszer Z partíciófüggvényét. (\beta = 1/kT , k = Boltzmann állandó és T = hőmérséklet)
(A) Z= 6e^(2J\béta)+2e^(-2J\béta)
(B) Z= 2e^(-3J\béta)+6e^(J\béta)
(C) Z= 2e^(2J\béta)+6e^(-2J\béta)
(D) Z= 2e^(3J\béta)+6e^(-J\béta)


A 2-(2-oxopropoxi)acetaldehidet metilén-trifenilfoszforánnal (2 ekvivalens) kezelve A vegyület keletkezik.

Az A vegyületet Grubbs-ruténium katalizátorokkal C6H6-ban reagáltatva B vegyületté alakul.

A B vegyületet savas katalizátor jelenlétében etanollal reagáltatva a C végterméket kapjuk.

Azonosítsa a C végterméket.
(A) 3-(etoxi-metil)-tetrahidrofurán
(B) 3-etoxi-3-metil-tetrahidro-2H-pirán
(C) 4.4-dietoxi-tetrahidro-2H-pirán
(D) 3-etoxi-3-metil-tetrahidrofurán

A 2-(2-oxopropoxi)acetaldehid metilén-trifenil-foszforánnal (2 ekvivalens) kezelve A vegyületet képez.

Az A vegyület Grubbs-ruténium katalizátorokkal C6H6-ban reagálva B vegyületté alakul át.

A B vegyület, ha savas katalizátor jelenlétében etanolnak van kitéve, reakcióba lép, hogy C végterméket kapjon.

Azonosítsa a C végterméket.
(A) 3-(etoximetil)tetrahidrofurán
(B) 3-etoxi-3-metiltetrahidro-2H-pirán
(C) 4,4-dietoxi-tetrahidro-2H-pirán
(D) 3-etoxi-3-metiltetrahidrofurán

A 2-(2-oxopropoxi)-acetaldehid metilén-trifenil-foszforánnal (2 ekvivalens) kezelve A vegyületet eredményez.
Az A vegyületet Grubbs-ruténium katalizátorokkal C6H6-ban reagáltatva B vegyületté alakul.
A B vegyületet savas katalizátor jelenlétében etanollal reagáltatva a C végterméket kapjuk.
Azonosítsa a végterméket C.
(A) 3-(etoxi-metil)-tetrahidrofurán
(B) 3-etoxi-3-metil-tetrahidro-2H-pirán
(C) 4,4-dietoxi-tetrahidro-2H-pirán
(D) 3-etoxi-3-metil-tetrahidrofurán


Az élő sejtekben lévő jelátviteli hálózat felerősíti a finom extracelluláris jeleket, így több ezer molekulát magában foglaló intracelluláris viharokat közvetít. Ez az amplifikáció biztosítja a megfelelő sejtválaszokat az ingerekre. Az alábbi példák közül melyik tartalmazza a jelátviteli folyamat összes klasszikus komponensét: első és második hírvivő, jelátalakító, elsődleges és másodlagos effektorok?
(A) 1. hormonmolekula – ioncsatorna – 1. hormonmolekula – 1. kináz – 2. kináz – 3. kináz – 2. ioncsatorna nyitása
(B) Önpeptid – Receptor a sejtmembránban – Ca2+ ionok – NADPH oxidáz – Ioncsatorna – Ca2+ ionok – Transzkripciós faktor – Génexpressziós aktiváció
(C) RBOH – ROS – ROS-érzékeny fehérjék – Lipid-peroxidáció – Ionszivárgás – Ioncsatorna megnyitása
(D) Hidrofil molekula – Receptor a sejtmembránban – G-protein – Adenilát-cikláz – cAMP – Protein kináz – Transzkripciós faktor – Génexpressziós aktiváció

Az élő sejtekben lévő jelátviteli hálózat felerősíti a finom extracelluláris jeleket, így több ezer molekulát magában foglaló intracelluláris viharokat közvetít. Ez az amplifikáció biztosítja a megfelelő sejtválaszokat az ingerekre. Az alábbi példák közül melyik tartalmazza a jelátviteli folyamat összes klasszikus komponensét: első és második hírvivő, jelátalakító, elsődleges és másodlagos effektorok?
(A) Hormonmolekula 1 – Ioncsatorna – Hormonmolekula 1 – Kináz 1 – Kináz 2 – Kináz 3 – Ioncsatorna 2 megnyitása
(B) Self-peptid – Receptor a sejtmembránban – Ca2+ ionok – NADPH oxidáz – Ioncsatorna – Ca2+ ionok – Transzkripciós faktor – Génexpressziós aktiváció
(C) RBOH – ROS – ROS-érzékeny fehérjék – Lipid-peroxidáció – Ionszivárgás – Ioncsatorna megnyitása
(D) Hidrofil molekula – Receptor a sejtmembránban – G-protein – Adenilát-cikláz – cAMP – Protein-kináz – Transzkripciós faktor – Génexpressziós aktiváció


Az alábbi módszerek/vagy/megfigyelések közül melyik NEM releváns a sötét energia állapotegyenletének korlátozása szempontjából?
(A) Galaxis-vöröseltolódás felmérések vöröseltolódásnál < 2
(B) Intenzitásleképezés semleges hidrogén emissziós vonallal 600 MHz és 1,4 GHz közötti frekvenciákon
(C) Intenzitás leképezés CO kibocsátási vonallal 10 GHz és 20 GHz közötti frekvenciákon
(D) Hidegen csillapított Lyman alfa rendszerek abszorpciós vonalának (az univerzum tágulása miatti) frekvenciájának változásának mérése a vöröseltolódásnál <2.

Az alábbi módszerek/vagy/megfigyelések közül melyik NEM potenciálisan releváns a sötét energia állapotegyenletének korlátozására?
(A) Galaxis-vöröseltolódási felmérések a 2< vöröseltolódásánál
(B) Intenzitás leképezése semleges hidrogénemissziós vonallal 600 MHz és 1.4 GHz közötti frekvenciákon
(C) Intenzitástérképezés CO-kibocsátási vonallal 10 GHz és 20 GHz közötti frekvenciákon
(D) A hidegcsillapítású Lyman-alfa rendszerek abszorpciós vonala frekvenciájának változásának mérése (az univerzum tágulása miatt) vöröseltolódás esetén <2.


Az α-β telítetlen karbonilok sokkal elektrofilebb szén kettős kötést tartalmaznak. Ezek a kettős kötések jó Lewis-savként működnek, és nukleofilekkel reagálva enolát ionokat képeznek. Ebben az esetben, amikor egy nukleofil megtámadja a β-pozíciót, rezonanciastabilizált intermediert termel. Amikor a β-széneket támadó nukleofil enolát, az ilyen reakciót Michael-reakciónak nevezik.
Melyek a következő Michael addíciós reakciók reaktánsai és fő végtermékei?
dimetil-malonát + metil-(E)-3-(p-tolil)akrilát + (NaOEt, EtOH) -->(A)
1-(ciklohex-1-én-1-il)piperidin + (E)-but-2-énnitril + (MeOH, H3O+) --> (B)
C + but-3-én-2-on + (KOH, H2O) ---> 2-(3-oxobutil)ciklohexán-1,3-dion
(A) A = trimetil-3-(p-tolil)-propán-1,1,2-trikarboxilát, B = 3-(2-hidroxi-ciklohex-1-én-1-il)-butánnitril, C = ciklohexán-1,3- dione
(B) A = trimetil-3-(p-tolil)-propán-1,1,2-trikarboxilát, B = 3-(2-hidroxi-ciklohex-1-én-1-il)-butánnitril, C = 2-hidroxi-ciklohexán-1, 3-dionos
(C) A = trimetil-2-(p-tolil)-propán-1,1,3-trikarboxilát, B = 3-(2-oxo-ciklohexil)-butánnitril, C = 2-hidroxi-ciklohexán-1,3-dion
(D) A = trimetil-2-(p-tolil)-propán-1,1,3-trikarboxilát, B = 3-(2-oxo-ciklohexil)-butánnitril, C = ciklohexán-1,3-dion

Az α-β telítetlen karbonilok sokkal elektrofilebb szén kettős kötést tartalmaznak. Ezek a kettős kötések jó Lewis-savként működnek, és nukleofilekkel reagálva enolát ionokat képeznek. Ebben az esetben, amikor egy nukleofil megtámadja a β-pozíciót, rezonanciastabilizált intermediert termel. Amikor a β-széneket támadó nukleofil enolát, az ilyen reakciót Michael-reakciónak nevezik.
Melyek a következő Michael addíciós reakciók reaktánsai és fő végtermékei?
dimetil-malonát + metil-(E)-3-(p-tolil)akrilát + (NaOEt, EtOH) -->(A)
1-(ciklohex-1-én-1-il)piperidin + (E)-but-2-énnitril + (MeOH, H3O+) --> (B)
C + but-3-én-2-on + (KOH, H2O) ---> 2-(3-oxobutil)ciklohexán-1,3-dion
(A) A = trimetil-3-(p-tolil)-propán-1,1,2-trikarboxilát, B = 3-(2-hidroxi-ciklohex-1-én-1-il)-butánnitril, C = ciklohexán-1, 3-dionos
(B) A = trimetil-3-(p-tolil)-propán-1,1,2-trikarboxilát, B = 3-(2-hidroxi-ciklohex-1-én-1-il)-butánnitril, C = 2-hidroxi-ciklohexán- 1,3-dion
(C) A = trimetil-2-(p-tolil)-propán-1,1,3-trikarboxilát, B = 3-(2-oxo-ciklohexil)-butánnitril, C = 2-hidroxi-ciklohexán-1,3-dion
(D) A = trimetil-2-(p-tolil)-propán-1,1,3-trikarboxilát, B = 3-(2-oxo-ciklohexil)-butánnitril, C = ciklohexán-1,3-dion

Az α-β telítetlen karbonilok sokkal elektrofilebb szén kettős kötést tartalmaznak. Ezek a kettős kötések jó Lewis-savként működnek, és nukleofilekkel reagálva enolát ionokat képeznek. Ebben az esetben, amikor egy nukleofil megtámadja a β-pozíciót, rezonanciastabilizált intermediert termel. Amikor a β-széneket támadó nukleofil enolát, az ilyen reakciót Michael-reakciónak nevezik.
Melyek a következő Michael-addíciós reakciók reaktánsai és fő végtermékei?
dimetil-malonát + metil-(E)-3-(p-tolil)akrilát + (NaOEt, EtOH) -->(A)
1-(ciklohex-1-én-1-il)piperidin + (E)-but-2-énnitril + (MeOH, H3O+) --> (B)
C + but-3-én-2-on + (KOH, H2O) ---> 2-(3-oxobutil)ciklohexán-1,3-dion
(A) A = trimetil-3-(p-tolil)-propán-1,1,2-trikarboxilát, B = 3-(2-hidroxi-ciklohex-1-én-1-il)-butánnitril, C = ciklohexán-1, 3-dionos
(B) A = trimetil-3-(p-tolil)-propán-1,1,2-trikarboxilát, B = 3-(2-hidroxi-ciklohex-1-én-1-il)-butánnitril, C = 2-hidroxi-ciklohexán- 1,3-dion
(C) A = trimetil-2-(p-tolil)-propán-1,1,3-trikarboxilát, B = 3-(2-oxo-ciklohexil)-butánnitril, C = 2-hidroxi-ciklohexán-1,3-dion
(D) A = trimetil-2-(p-tolil)-propán-1,1,3-trikarboxilát, B = 3-(2-oxo-ciklohexil)-butánnitril, C = ciklohexán-1,3-dion


A Tatooine bolygó átmérője 10465 km. Ha 100 millió 1-GeV neutrínó halad át a Tatooine-on, hányan lépnek majd kölcsönhatásba?

Adat

\sigma=0,7\times10^{-38}cm^{2}/nukleon

\rho\approx8g/cm^{2}

PS: A matematikához használjon online LaTeX szerkesztőt.
(A) 14
(B) 73
(C) 98
(D) 35


A vad típusú Helianthus annus (H. annus) populációjának tanulmányozása során a tudósok azt találták, hogy a populáció nincs Hardy-Weinberg egyensúlyban. Figyelmüket a P1 és P2 allélokkal rendelkező P génlókuszra összpontosították, és megállapították, hogy a P2 egy káros recesszív allél, amely csökkent fittséggel terheli a P2P2 genotípus hordozóit. Ezután két feltételezést tettek: 1) A P1 allél P2-vé mutálódik, anélkül hogy visszamutáció történne, és 2) hogy a P1 a preferált allél. Mi lenne a P1 homozigóta, a heterozigóta fitness és a preferált allél egyensúlyi gyakorisága 0,1-es szelekciós koefficiens(ek) és 0,0001 mutációs ráta (μ) mellett?
(A) 1, 1, 0.1
(B) 1, 1, 0.03
(C) 1, 0.5, 0.97
(D) 1, 1, 0.97

A vad típusú Helianthus annus (H. annus) populáció tanulmányozása során a tudósok azt találták, hogy a populáció nincs Hardy-Weinberg egyensúlyban. Figyelmüket a P1 és P2 allélokkal rendelkező P génlókuszra összpontosították, és megállapították, hogy a P2 egy káros recesszív allél, amely csökkent fittséggel terheli a P2P2 genotípus hordozóit. Ezután két feltételezést tettek: 1) A P1 allél P2-vé mutálódik, anélkül hogy visszamutáció történne, és 2) hogy a P1 a preferált allél. Mi lenne a P1 homozigóta, a heterozigóta fittsége és a preferált allél egyensúlyi gyakorisága 0.1-es szelekciós együtthatóval (s) és 0.0001 mutációs ráta (μ)-val?
(A) 1, 1, 0,1
(B) 1, 1, 0,03
(C) 1, 0,5, 0,97
(D) 1, 1, 0,97

A vad típusú Helianthus annus (H. annus) populációjának tanulmányozása során a tudósok azt találták, hogy a populáció nincs Hardy-Weinberg egyensúlyban. Figyelmüket a P1 és P2 allélokkal rendelkező P génlókuszra összpontosították, és megállapították, hogy a P2 egy káros recesszív allél, amely csökkent fittséggel terheli a P2P2 genotípus hordozóit. Ezután két feltételezést tettek: 1) a P1 mutációja P2-vé alakult hátsó mutáció nélkül, és 2) hogy a P1 a preferált allél. Mi lenne a P1 homozigóta, a heterozigóta fittsége és a preferált allél egyensúlyi gyakorisága 0,1-es szelekciós koefficiens(ek) és 0,0001 mutációs ráta (μ) mellett?
(A) 1, 1, 0,1
(B) 1, 1, 0,03
(C) 1, 0,5, 0,97
(D) 1, 1, 0,97


A laboratóriumban egy vegyész felfedez egy névtelen palackot, amelyben fehér szilárd anyag van. A folyadék azonosítása érdekében a következő spektrális információkat gyűjti össze. A megadott információk alapján tegyen ésszerű szerkezeti javaslatot az azonosítatlan gyógyszerre vonatkozóan.
Tömeg: molekulaion-csúcs m/z = 156-nál (100%)
csúcs m/z = 158 (32%)
IR: széles csúcs 3500-2700 cm^-1, erős éles csúcs 1720 cm-1-nél
1H-NMR: 11,0 ppm (s, 1H), 8,02 ppm (d, 2H), 7,72 (d, 2H)
(A) 2-klór-benzoesav
(B) Fenil-kloroformiát
(C) 3-klór-2-hidroxi-benzaldehid
(D) 4-klór-benzoesav

A laboratóriumban egy vegyész felfedez egy névtelen palackot, amelyben fehér szilárd anyag van. A folyadék azonosítása érdekében a következő spektrális információkat gyűjti össze. A megadott információk alapján tegyen ésszerű szerkezeti javaslatot az azonosítatlan gyógyszerre vonatkozóan.
Tömeg: molekulaion csúcs m/z = 156 (100%)
csúcs m/z = 158 (32%)
IR: széles csúcs 3500-2700 cm^-1, erős éles csúcs 1720 cm-1-nél
1H-NMR: 11,0 ppm (s, 1H), 8,02 ppm (d, 2H), 7,72 (d, 2H)
(A) 2-klór-benzoesav
(B) Fenil-kloroformiát
(C) 3-klór-2-hidroxi-benzaldehid
(D) 4-klór-benzoesav

A laboratóriumban egy vegyész felfedez egy névtelen palackot, amelyben fehér szilárd anyag van. A folyadék azonosítása érdekében a következő spektrális információkat gyűjti össze. A megadott információk alapján tegyen ésszerű szerkezeti javaslatot az azonosítatlan gyógyszerre vonatkozóan.
Tömeg: molekulaion-csúcs m/z = 156-nál (100%)
egy csúcs az m/z = 158-nál (32%)
IR: széles csúcs 3500-2700 cm^-1, erős éles csúcs 1720 cm-1-nél
1H NMR: 11,0 ppm (s, 1H), 8,02 ppm (d, 2H), 7,72 (d, 2H)
(A) 2-klór-benzoesav
(B) Fenil-kloroformiát
(C) 3-klór-2-hidroxi-benzaldehid
(D) 4-klór-benzoesav


Képzeljük el, hogy egy rendszer $\vec{P}$ operátorának $P_x, P_y$ és $P_z$ összetevői vannak. A $P_x$ operátor mátrixalakja az első sorban $(0, \hbar/\sqrt{2}, 0)$, a második sorban pedig $(\hbar/\sqrt{2}, 0, \hbar/\sqrt{2})$, a harmadik sorban pedig $(0,\hbar/\sqrt{2},0)$. A $P_y$ operátor mátrixalakja az első sorban $(0, -i \hbar/\sqrt{2}, 0)$, a második sorban pedig $(i \hbar/\sqrt{ 2}, 0, -i \hbar/\sqrt{2})$, a harmadik sorban pedig $(0,i \hbar/\sqrt{2},0)$. Hasonlóképpen a $P_z$ operátor mátrixalakjában az első sorban a $(\hbar, 0, 0)$ komponensek, a második sorban a $(0, 0, 0)$, a harmadik sorban pedig a következő komponensek találhatók. $(0,0, -\hbar)$. A bázisvektorok itt a $P_z$ sajátvektorai. A rendszer a $P_x$ sajátállapotában található, amely megfelel a $-\hbar$ sajátértéknek. Pontosabban, a rendszer állapotának explicit formáját a $(-1/2, 1/\sqrt{2}, -1/2)$ elemeket tartalmazó oszlopvektor adja meg. Mekkora a $P_z$ $\Delta P_z $ bizonytalansága?
(A) \hbar
(B) \sqrt{2}\hbar
(C) \hbar/2
(D) \hbar/\sqrt{2}

Képzeljük el, hogy egy rendszer $\vec{P}$ operátorának összetevői $P_x, P_y$ és $P_z$. A $P_x$ operátor mátrix alakjának összetevői az első sorban $(0, \hbar/\sqrt{2}, 0)$, a második sorban $(\hbar/\sqrt{2}, 0, \hbar/\sqrt{2})$ és a harmadik sorban $(0,\hbar/\sqrt{2},0)$.  A $P_y$ operátor mátrix alakjának összetevői az első sorban $(0, -i \hbar/\sqrt{2}, 0)$, a második sorban $(i \hbar/\sqrt{2}, 0, -i \hbar/\sqrt{2})$ és a harmadik sorban $(0,i \hbar/\sqrt{2},0)$. Hasonlóképpen, a $P_z$ operátor mátrix alakjának összetevői az első sorban $(\hbar, 0, 0)$, a második sorban $(0, 0, 0)$, a harmadik sorban pedig $(0,0, -\hbar)$. Az alapvektorok itt a $P_z$ sajátvektorai. A rendszer a $P_x$ sajátállapotában található, amely megfelel a $-\hbar$ sajátértéknek. Pontosabban, a rendszer állapotának explicit formáját a $(-1/2, 1/\sqrt{2}, -1/2)$ elemekkel rendelkező oszlopvektor adja meg. Mi a bizonytalanság $\Delta P_z $ of $P_z$
(A) \hbar
(B) \sqrt{2}\hbar
(C) \hbar/2
(D) \hbar/\sqrt{2}


Rendezzük a nukleofileket (1. 4-metil-ciklohexán-1-olát, 2. hidroxid, 3. propionát, 4. metanol, 5. etántiolát) a legreaktívabbtól a legkevésbé reaktívig a vizes oldatban (A). Ezenkívül válassza ki a megfelelő opciót a következő állítások közül (B).
1. A szubsztitúciós reakcióban, ha a sebességmeghatározó lépésben a reagens feltöltődött (nagyobb energiájú, mint az aktivált aktivált komplex), az oldószer polaritásának növelése csökkenti a reakció sebességét.
2. A szubsztitúciós reakcióban, ha a sebességmeghatározó lépésben a reagens nem töltődik (alacsonyabb energiájú, mint az aktivált aktivált komplex), az oldószer polaritásának növelése csökkenti a reakció sebességét.
(A) A = 5, 2, 1, 3 és 4, B = 2
(B) A = 2, 1, 5, 4 és 3, B = 2
(C) A = 2, 1, 5, 4 és 3, B = 1
(D) A = 5, 2, 1, 3 és 4, B = 1

Rendezze a nukleofileket (1. 4-metil-ciklohexán-1-olát, 2. hidroxid, 3. propionát, 4. metanol, 5. etanetilát) a legnagyobb reakcióképességtől a leggyengébb reakcióképességig vizes oldatban (A). Válassza ki a helyes lehetőséget az alábbi állítások közül is (B).

1. A szubsztitúciós reakcióban, ha a sebességmeghatározó lépésben a reagens feltöltődött (nagyobb energiájú, mint az aktivált compkex), az oldószer polaritásának növelése csökkenti a reakció sebességét.
2. A szubsztitúciós reakcióban, ha a sebességmeghatározó lépésben a reagens nem töltődik (alacsonyabb energiájú, mint az aktivált komplexé), az oldószer polaritásának növelése csökkenti a reakció sebességét.
(A) A = 5, 2, 1, 3 és 4, B = 2
(B) A = 2, 1, 5, 4 és 3, B = 2
(C) A = 2, 1, 5, 4 és 3, B = 1
(D) A = 5, 2, 1, 3 és 4, B = 1

Rendezzük el a nukleofileket (1. 4-metil-ciklohexán-1-olát, 2. Hidroxid, 3. Propionát, 4. Metanol, 5. Etánetiolát) a vizes oldatban (A) a legtöbbtől a leggyengébb reakcióképességig. Ezenkívül válassza ki a megfelelő beállítást a következő utasítások közül (B).

1. Szubsztitúciós reakcióban, ha a sebességmeghatározó lépésben lévő reagens töltésre kerül (nagyobb energia, mint az aktivált compkex), az oldószer polaritásának növelése csökkenti a reakciósebességet.
2. Szubsztitúciós reakcióban, ha a sebességmeghatározó lépésben lévő reagens nincs feltöltve (alacsonyabb energiájú, mint az aktivált komplex), az oldószer polaritásának növelése csökkenti a reakciósebességet.
(A) A = 5, 2, 1, 3 és 4, B = 2
(B) A = 2, 1, 5, 4 és 3, B = 2
(C) A = 2, 1, 5, 4 és 3, B = 1
(D) A = 5, 2, 1, 3 és 4, B = 1


A 20. század vége óta több száz szabadalmat nyújtottak be az X elemet tartalmazó vegyületek széles osztályára. Ezenkívül általában egy fém Y és egy nemfém Z. Az ilyen vegyületből készült termékek ma már általánosan elérhetők, és kívülről általában nikkelezettek. Minden modern PC tartalmaz egy ebből a vegyületből készült részt. Egy ilyen vegyület mintáját koncentrált salétromsavoldatban oldottuk: barna gáz alakult ki, fehér csapadék képződött, és az oldat barna-lila lett. A nátrium-jodid oldathoz való hozzáadása után barna csapadék képződik. A kapott oldatot ezután két kémcsőre osztottuk. Az elsőben egy bizonyos reagenst adtunk hozzá, ami egy jellegzetes sötétkék színű anyag kialakulásához vezetett, amely minőségi reakció az X elem ionjára. A második - a kálium-fluorid híg oldatának hozzáadása szokatlan összetételű halvány rózsaszínű kristályok kicsapódását eredményezte (27,11 tömeg% fluor). Az Y elemet tartalmazó anyagot adalékanyagként használják különleges optikai tulajdonságokkal rendelkező szokatlan üveg előállítására. Jelölje meg azt a tartományt, ahová az X+Y+Z elemek atomsúlyainak összege esik.
(A) 160–180
(B) 230–250
(C) 130-150
(D) 200–220

A 20. század vége óta több száz szabadalmat nyújtottak be az X elemet tartalmazó vegyületek széles osztályára. Ezenkívül általában egy Y fémet és egy nemfém Z-t tartalmaznak. Az ilyen vegyületből készült termékek ma már általánosan elérhetőek. és általában kívülről nikkelezettek. Minden modern számítógép tartalmaz ebből a vegyületből készült alkatrészt. Az ilyen vegyület egy mintáját tömény salétromsav oldatban oldottuk fel: barna gáz fejlődött, fehér csapadék képződik, és az oldat barnáslila színűvé vált. Az oldathoz nátrium-jodid hozzáadása után barna csapadék képződik. A kapott oldatot ezután két kémcsőbe osztjuk. Az elsőben egy bizonyos reagenst adtak hozzá, ami egy jellegzetes sötétkék színű anyag képződéséhez vezetett, amely minőségi reakció az X elem ionjára. A másodikban híg káliumoldat hozzáadása A fluor szokatlan összetételű halvány rózsaszín kristályok kiválását eredményezte (27,11 tömeg% fluor). Az Y elemet tartalmazó anyagot adalékként használnak különleges optikai tulajdonságokkal rendelkező, szokatlan üveg előállításához. Jelölje meg azt a tartományt, ahová esik az X+Y+Z elemek atomtömegének összege!
(A) 160-180
(B) 230-250
(C) 130-150
(D) 200-220

A 20. század vége óta több száz szabadalmat nyújtottak be az X elemet tartalmazó vegyületek széles osztályára. Ezenkívül általában egy Y fémet és egy nemfém Z-t tartalmaznak. Az ilyen vegyületből készült termékek ma már általánosan elérhetőek. és általában kívülről nikkelezettek. Minden modern számítógép tartalmaz ebből a vegyületből készült alkatrészt. Az ilyen vegyület egy mintáját tömény salétromsav oldatban oldottuk fel: barna gáz fejlődött, fehér csapadék képződik, és az oldat barnáslila színűvé vált. Az oldathoz nátrium-jodid hozzáadása után barna csapadék képződik. A kapott oldatot ezután két kémcsőbe osztjuk. Az elsőben egy bizonyos reagenst adtak hozzá, ami egy jellegzetes sötétkék színű anyag képződéséhez vezetett, amely minőségi reakció az X elem ionjára. A másodikban híg káliumoldat hozzáadása a fluor szokatlan összetételű halvány rózsaszín kristályok kiválását eredményezte (27,11 tömeg% fluor). Az Y elemet tartalmazó anyagot adalékként használnak különleges optikai tulajdonságokkal rendelkező, szokatlan üveg előállításához. Jelölje meg azt a tartományt, ahová az X+Y+Z elemek atomtömegének összege esik.
(A) 160-180
(B) 230-250
(C) 130-150
(D) 200-220


Egy extrém környezeti körülmények között élő archaeát tanulmányoz, kombinált genomikai és transzkriptomikai megközelítésekkel. Az adatok alapos elemzése után felfedezett egy célgént, amely összefüggésben állhat szervezetének a zord környezeti feltételekkel szembeni tűrőképességével. Ennek a génnek a specifikus molekuláris funkciója azonban nem ismert. Milyen stratégiát válasszunk a gén pontos funkciójának feltárásához?
(A) egy szervezetet tanulmányoz CRISPR-Cas9 konstrukciók felhasználásával, inaktív endonukleázzal fuzionálva zöld fluoreszcens fehérjével
(B) vad típusú szervezetet tanulmányoz, és megbecsüli a célgén expresszióját számos környezeti körülmény között
(C) egy szervezet tanulmányozása RNS-interferencia mechanizmus segítségével a célgénhez, hogy funkciónyerési fenotípust kapjon
(D) csökkent transzkripciós aktivitású szervezetet vagy egy célgén megnövelt számú pre-mRNS-ét vizsgálja

Tanulmányoz egy szélsőséges környezeti körülmények között élő archeát kombinált genomikus és transzszkriptómiai megközelítésekkel. Alapos adatelemzés után felfedezett egy célgént, amely összefüggésben állhat a szervezet zord környezeti feltételekkel szembeni toleranciájával. Ennek a génnek a specifikus molekuláris funkciója azonban nem ismert. Melyik stratégiát kell választania a gén pontos funkciójának feltárására?
(A) CRISPR-Cas9 konstrukciókat alkalmazó szervezetet tanulmányoz zöld fluoreszcens fehérjével fuzionált inaktív endonukleázzal
(B) vad típusú organizmus tanulmányozása és a célgén expressziójának becslése különböző környezeti feltételek mellett
(C) RNS-interferencia mechanizmust alkalmazó szervezet vizsgálata a célgén számára a funkciónyerési fenotípus elérése érdekében
(D) csökkent transzkripciós aktivitással vagy egy célgén pre-mRNS-einek felerősített számával rendelkező szervezet vizsgálata


Egy vegyész két reakciót hajt végre:
1. reakció: (E)-okt-4-ént egy ekvivalens mCPBA-val kezelünk, majd vizes sav.
2. reakció: (Z)-okt-4-ént egy ekvivalens mCPBA-val kezelünk, majd vizes sav.
Mindkét reakció 100%-os befejeződésig megy. A vegyész mindkét reakció termékeit egyesíti, majd a termékkeveréket standard (akirális) fordított fázisú HPLC oszlopon és királis HPLC oszlopon is futtatja.
Feltéve, hogy a kromatográfiás felbontás mindkét esetben olyan magas, amennyire elméletileg lehetséges, mit figyel meg a vegyész ezeken a kromatogramokon?
(A) 2 csúcs mind a standard, mind a királis HPLC-ben
(B) 3 csúcs standard HPLC-ben és 4 csúcs királis HPLC-ben
(C) 4 csúcs mind a standard, mind a királis HPLC-ben
(D) 2 csúcs standard HPLC-ben és 3 csúcs királis HPLC-ben

Egy vegyész két reakciót hajt végre:

1. reakció: (E)-okt-4-ént Egy ekvivalens mCPBA-val kezelünk, majd vizes sav.

2. reakció: (Z)-okt-4-ént Egy ekvivalens mCPBA-val kezelünk, majd vizes sav.

Mindkét reakció 100%-os befejeződésig halad. A vegyész mindkét reakció termékeit egyesíti, majd a termékkeveréket standard (akirális) fordított fázisú HPLC oszlopon és királis HPLC oszlopon is futtatja.

Feltéve, hogy a kromatográfiás felbontás mindkét esetben olyan magas, amennyire elméletileg lehetséges, mit figyel meg a vegyész ezeken a kromatogramokon?
(A) 2 csúcs mind standard, mind királis HPLC-ben
(B) 3 csúcs standard HPLC-ben és 4 csúcs királis HPLC-ben
(C) 4 csúcs mind standard, mind királis HPLC-ben
(D) 2 csúcs standard HPLC-ben és 3 csúcs királis HPLC-ben

Egy vegyész két reakciót hajt végre:

1. reakció: (E)-okt-4-ént egy ekvivalens oldattal kezelünk. mCPBA, majd vizes sav.

2. reakció: (Z)-okt-4-ént egy ekvivalens oldattal kezelünk. mCPBA, majd vizes sav.

Mindkét reakció 100%-os befejeződésig megy. A vegyész mindkét reakció termékeit egyesíti, majd a termékkeveréket standard (akirális) fordított fázisú HPLC oszlopon és királis HPLC oszlopon is futtatja.

Feltéve, hogy a kromatográfiás felbontás mindkét esetben olyan magas, amennyire elméletileg lehetséges, mit figyel meg a vegyész ezeken a kromatogramokon?
(A) 2 csúcs mind a standard, mind a királis HPLC-ben
(B) 3 csúcs standard HPLC-ben és 4 csúcs királis HPLC-ben
(C) 4 csúcs mind a standard, mind a királis HPLC-ben
(D) 2 csúcs standard HPLC-ben és 3 csúcs királis HPLC-ben


Vírusos fertőző betegség járvány tört ki a városodban. Arra kérték Önt, hogy tervezzen egy molekuláris diagnosztikai készletet ennek a retrovírusnak a gyors kimutatására. Hogyan terveznéd ezt a készletet?
(A) Először azonosítja a vírust az érintett betegek által biztosított tünetek alapján. Ezután megtervez egy beágyazott PCR készletet az információk alapján a gyors diagnózis érdekében.
(B) Először azonosítja a fertőzés IgG antitesteit. Ezután kifejleszt egy ELISA készletet, amely az IgG antitesteket célozza meg a gyors érdekében
 és pontos diagnózis.
(C) Először DNS-szekvenálással azonosítja a vírust. Ezután kifejleszt egy PCR készletet a gyors és pontos diagnózis érdekében
(D) Először cDNS-szekvenálással azonosítja a vírust. Ezután kifejleszt egy valós idejű PCR készletet a gyors és pontos diagnózis érdekében.


A csillagászok egy 1 Föld sugarú bolygót figyelnek meg kör alakú pályán, 0,2-es tranzit ütközési paraméterrel egy olyan csillag körül, amelynek sugara 1,5-szerese a Napénak. Ennek a bolygónak a keringési ideje 3 nap. Mekkora egy második bolygó maximális keringési ideje, amelynek sugara 2,5-szerese a Földének, ugyanabban a rendszerben, amely tranzit és okkultációs eseményeket is mutat? Tegyük fel, hogy a második bolygó is kör alakú, és ugyanazon a keringési síkon osztozik, mint a korábban említett tranzitbolygó.
(A) ~ 7.5
(B) ~ 37.5
(C) ~ 12.5
(D) ~ 33.5

A csillagászok egy 1 Föld sugarú bolygót figyelnek meg körpályán, 0,2-es tranzit-becsapódási paraméterrel egy olyan csillag körül, amelynek sugara 1,5-szerese a Napénak. Ennek a bolygónak a keringési ideje 3 nap. Mennyi a maximális keringési periódusa egy második bolygónak, amelynek sugara a Földének 2,5-szerese, ugyanabban a rendszerben, amely tranzit és okkultációs eseményeket is mutat? Tegyük fel, hogy a második bolygó is körpályával rendelkezik, és ugyanazon a pályasíkon van, mint a korábban említett tranzitbolygó.
(A) ~ 7,5
(B) ~ 37,5
(C) ~ 12,5
(D) ~ 33,5

A csillagászok egy 1 Föld sugarú bolygót figyelnek meg körpályán, 0,2-es tranzit-becsapódási paraméterrel egy olyan csillag körül, amelynek sugara 1,5-szerese a Napénak. Ennek a bolygónak a keringési ideje 3 nap. Mi a maximális keringési periódusa egy második bolygónak, amelynek sugara a Földének 2,5-szerese, ugyanabban a rendszerben, amely tranzit és okkultációs eseményeket is mutat? Tegyük fel, hogy a második bolygó is körpályával rendelkezik, és ugyanazon a pályasíkon van, mint a korábban említett tranzitbolygó.
(A) ~ 7,5
(B) ~ 37,5
(C) ~ 12,5
(D) ~ 33,5


Tekintsünk egy 1-dimenziós relativisztikus harmonikus oszcillátort, amelynek tömege $m$ és maximális amplitúdója $A$, amely megfelel a Hook-törvénynek ($F=-kx$). Mekkora a tömeg maximális sebessége $v_max$? A fénysebesség $c$.
(A) $v_{max}=c\sqrt{1+\frac{1}{(1-\frac{kA^2}{2mc^2})}}$
(B) $v_{max}=c\sqrt{1+\frac{1}{(1-\frac{kA^2}{2m})^2}}$
(C) $v_{max}=\sqrt{\frac{kA^2}{m}}$
(D) $v_{max}=c\sqrt{1-\frac{1}{(1+\frac{kA^2}{2mc^2})^2}}$


A következő IR és NMR adatokkal rendelkező X vegyület vörös foszforral és HI-vel reagál. Azonosítsa a végterméket.
IR: 3400-2500 cm-1, 1720 cm-1, 1610 cm-1, 1450 cm-1
1H-NMR: 10,5 ppm (széles s, 1H), 8,0 ppm (d, 2H), 7,2 ppm (d, 2H), 2,9 ppm (m, 1H), 1,7 ppm (m, 2H), 1,4 ppm (d, 3H) 0,9 ppm (t, 3H).
(A) 4-(szek-butil)-benzoesav
(B) 1-izobutil-4-metil-benzol
(C) 2-(4-etil-fenil)-propánsav
(D) 1-(szek-butil)-4-metil-benzol

Az X vegyület, amely a következő IR és NMR adatokkal rendelkezik, reagál a vörös foszforral és a HI-vel. Azonosítsa a végterméket.
IR: 3400–2500 cm-1, 1720 cm-1, 1610 cm-1, 1450 cm-1
1H NMR: 10.5 lap/perc (bs, 1H), 8.0 lap/perc (d, 2H), 7.2 lap/perc (d, 2H), 2.9 lap/perc (m, 1H), 1.7 lap/perc (m, 2H), 1.4 lap/perc (d, 3H), 0.9 ppm (t, 3H).
(A) 4-(szek-butil)benzoesav
(B) 1-izobutil-4-metilbenzol
(C) 2-(4-etilfenil)propánsav
(D) 1-(szek-butil)-4-metilbenzol

A következő IR és NMR adatokkal rendelkező X vegyület vörös foszforral és HI-vel reagál. Azonosítsa a végterméket.
IR: 3400-2500 cm-1, 1720 cm-1, 1610 cm-1, 1450 cm-1
1H-NMR: 10,5 ppm (széles s, 1H), 8,0 ppm (d, 2H), 7,2 ppm (d, 2H), 2,9 ppm (m, 1H), 1,7 ppm (m, 2H), 1,4 ppm (d, 3H) 0,9 ppm (t, 3H).
(A) 4-(szek-butil)benzoesav
(B) 1-izobutil-4-metilbenzol
(C) 2-(4-etil-fenil)propánsav
(D) 1-(szek-butil)-4-metilbenzol


Inaktív állapotban egy transzkripciós faktor alegység várja a membrán foszforilációs kaszkád aktiválási jelét. A transzaktivációs doménben lévő Ser-maradékok foszforilációja során dimerizálódik, a sejtmagba kerül, és géntranszkripcióban szolgál. A transzaktivációs domén X téves mutációja recesszív funkcióvesztési mutáció. Megfigyelhetjük, hogy a dimerizációs doménben az Y heterozigóta mutáció domináns-negatív mutációként működik. Az alábbi molekuláris fenotípusok közül melyik figyelhető meg legvalószínűbben Y mutáció jelenlétében?
(A) a fehérje konformációjának változása és funkciónyerési fenotípus
(B) fehérjedimerizáció elvesztése és vad típusú fenotípus
(C) fehérje lebomlás és a vad típusú allél funkcióvesztése
(D) fehérjeaggregáció és funkcióvesztés fenotípus

Inaktív állapotban egy transzkripciós faktor alegység várja az aktiválási jelet a membrán foszforilációs kaszkádjából. A transzaktivációs doménben lévő Ser-maradékokon foszforilálva dimerizálódik, a sejtmagba transzportál, és a géntranszkripcióban szolgál. Az X missense mutáció a transzaktivációs doménben egy recesszív funkcióvesztéses mutáció. Megfigyelhető, hogy a dimerizációs doménben egy heterozigóta Y mutáció domináns-negatív mutációként működik. Az alábbi molekuláris fenotípusok közül melyik figyelhető meg legvalószínűbb az Y mutáció jelenlétében?
(A) a fehérje konformáció és a funkciónyerési fenotípus
(B) a fehérje dimerizációjának elvesztése és a vad típusú fenotípus megmaradása
(C) fehérje lebomlása és a vad típusú allél funkcióvesztése
(D) fehérje aggregáció és funkcióvesztési fenotípus

Inaktív állapotban egy transzkripciós faktor alegység várja az aktiválási jelet a membrán foszforilációs kaszkádjából. A transzaktivációs doménben lévő Ser-maradékokon történő foszforiláció során dimerizálódik, a sejtmagba transzportál, és a géntranszkripcióban szolgál. Az X missense mutáció a transzaktivációs doménben recesszív funkcióvesztéses mutáció. Megfigyelhető, hogy egy heterozigóta Y mutáció a dimerizációs doménben domináns-negatív mutációként működik. Az alábbi molekuláris fenotípusok közül melyik figyelhető meg legvalószínűbb az Y mutáció jelenlétében?
(A) a fehérje konformáció és a funkciónyerési fenotípus változása
(B) a fehérje dimerizáció és a vad típusú fenotípus elvesztése
(C) fehérje lebomlása és a vad típusú allél funkcióvesztése
(D) fehérje aggregáció és funkcióvesztési fenotípus


Egy kvazár megfigyelése az elektromágneses spektrumon keresztül történik. A közeli infravörös és optikai spektrumra fókuszálva körülbelül 790 nm-es hullámhossznál van egy csúcs, rövidebb, 790 nm-nél kisebb hullámhossznál pedig a fluxus jelentősen csökken.
Ha olyan univerzumban élnénk, amelyet a Lambda-CDM modell határoz meg úgy, hogy az aktuális Hubble-állandó 70 km s^-1 Mpc^-1, az anyagsűrűség paramétere 0,3, a sötétenergia-sűrűség paramétere 0,7, és az univerzum lapos,
mit lehet feltételezni ennek a kvazárnak a Földtől való mozgási távolságának értékéről (a=1 léptéktényező esetén)?
(A) 9 Gpc
(B) 7 Gpc
(C) 6 Gpc
(D) 8 Gpc

Egy kvazár megfigyelése az elektromágneses spektrumon keresztül történik. A közeli infravörös és optikai spektrumra fókuszálva körülbelül 790 nm-es hullámhossznál van egy csúcs, rövidebb, 790 nm-nél kisebb hullámhossznál pedig a fluxus jelentősen csökken.

Ha olyan univerzumban élnénk, amelyet a Lambda-CDM modell határoz meg úgy, hogy az aktuális Hubble-állandó 70 km s^-1 Mpc^-1, az anyagsűrűség paramétere 0.3, a sötétenergia-sűrűség paramétere 0.7, és az univerzum lapos,
mit lehet feltételezni ennek a kvazárnak a Földtől való mozgási távolságának értékéről (a=1 léptéktényező esetén)?
(A) 9 Gpc
(B) 7 Gpc
(C) 6 Gpc
(D) 8 Gpc

A kvazár megfigyelése az elektromágneses spektrumon keresztül történik. A közeli infravörös és optikai spektrumra fókuszálva körülbelül 790 nm-es hullámhossznál van egy csúcs, rövidebb, 790 nm-nél kisebb hullámhossznál pedig a fluxus jelentősen csökken.

Ha olyan univerzumban élnénk, amelyet a Lambda-CDM modell határoz meg úgy, hogy az aktuális Hubble-állandó 70 km s^-1 Mpc^-1, az anyagsűrűség paramétere 0,3, a sötétenergia-sűrűség paramétere 0,7, és az univerzum lapos,
mit lehet feltételezni ennek a kvazárnak a Földtől való mozgási távolságának értékéről (a=1 léptéktényező esetén)?
(A) 9 Gpc
(B) 7 Gpc
(C) 6 Gpc
(D) 8 Gpc


Tekintsünk egy rekesznyílást, amely N oldalú sokszög alakú. Az összes apotéma azonos hosszúságú a. Amikor a z tengely mentén haladó monokromatikus (\lambda hullámhosszúságú) fény erre a nyílásra függőlegesen esik, az intenzitás maximumok és minimumok sorozatát hozza létre a távoli mező tartományában. Mekkora a szögtávolság az első két minimum között, ha N végtelenül nagy? Tételezzük fel, hogy a kapcsolódó szögek kicsik, így a tan théta = théta közelítés vehető.
(A) 1.220 \lambda /a
(B) 0.500 \lambda /a
(C) 0.610 \lambda /a
(D) 0.506 \lambda /a

Tekintsünk egy rekesznyílást, amely N oldalú sokszög alakú. Az összes apotém egyforma hosszúságú a. Amikor a z tengely mentén haladó monokromatikus (\lambda hullámhosszúságú) fény erre a nyílásra függőlegesen esik, az intenzitás maximumok és minimumok sorozatát hozza létre a távoli mező tartományában. Mekkora a szögtávolság az első két minimum között, ha N végtelenül nagy? Tételezzük fel, hogy a kapcsolódó szögek kicsik, így tan théta = théta közelítés vehető.
(A) 1,220 \lambda /a
(B) 0,500 \lambda/a
(C) 0,610 \lambda / a
(D) 0,506 \lambda / a

Tekintsünk egy rekesznyílást, amely N oldalú sokszög alakú. Az összes apotéma azonos hosszúságú a. Amikor a z tengely mentén haladó monokromatikus (\lambda hullámhosszúságú) fény erre a nyílásra függőlegesen esik, az intenzitás maximumok és minimumok sorozatát hozza létre a távoli mező tartományában. Mekkora a szögtávolság az első két minimum között, ha N végtelenül nagy? Tételezzük fel, hogy a kapcsolódó szögek kicsik, így tan théta = théta közelítés vehető.
(A) 1,220 \lambda /a
(B) 0,500 \lambda/a
(C) 0,610 \lambda / a
(D) 0,506 \lambda / a


Van egy Co(II) ionokat és tiocianátot tartalmazó oldatunk, ahol a teljes kobalt koncentráció c(Co) = 10^-2 M és az [SCN-] koncentráció 0,1 M. A kobalt(II)-tiocianát-komplexek stabilitási állandói β1=9, β2=40, β3=63 és β4=16. Mennyi lesz a kék ditiocianát kobalt(II) komplexek százalékos aránya az oldatban lévő összes kobalttartalmú faj között?
(A) 38,1%
(B) 42,3%
(C) 25,6%
(D) 16,9%

Van egy Co(II) ionokat és tiocianátot tartalmazó oldatunk, ahol a teljes kobalt koncentráció c(Co) = 10^-2 M és az [SCN-] koncentráció 0.1 M. A kobalt(II) tiocianát stabilitási állandói A komplexek β1=9, β2=40, β3=63 és β4=16. Mennyi lesz a kék ditiocianát kobalt(II) komplexek százalékos aránya az oldatban lévő összes kobalttartalmú faj között?
(A) 38.1%
(B) 42.3%
(C) 25.6%
(D) 16.9%

Van egy Co(II) ionokat és tiocianátot tartalmazó oldatunk, ahol a teljes kobalt koncentráció c(Co) = 10^-2 M és az [SCN-] koncentráció 0,1 M. A kobalt(II) tiocianát stabilitási állandói A komplexek β1=9, β2=40, β3=63 és β4=16. Mennyi lesz a kék ditiocianát kobalt(II) komplexek százalékos aránya az oldatban lévő összes kobaltot tartalmazó faj között?
(A) 38,1%
(B) 42,3%
(C) 25,6%
(D) 16,9%


Az X bolygó egy csillag körül (X) körpályán kering, és bizonyos mennyiségű hőt kap a csillagtól. Az Y bolygó egy másik csillag (Y) körül kering körpályán, valamilyen másik csillagrendszerben, és bizonyos mennyiségű hőt is kap a csillagtól.
Az Y csillag fotoszféra hőmérséklete 2-szer magasabb, mint az X csillag fotoszféra hőmérséklete, és az Y csillag maghőmérséklete 3-szor magasabb, mint az X csillag maghőmérséklete.
Az Y és X csillagok azonos méretűek.
Az Y bolygó 2-szer közelebb van a csillaghoz, mint az X bolygó.
Az Y bolygó forgása megegyezik az X bolygó forgásával.
Az Y bolygó kerülete kétszer akkora, mint az X bolygó kerülete.
Körülbelül hányszor kap több hőt (energiát) az Y bolygó a csillagától?
(A) 65
(B) 650
(C) 1300
(D) 250
) 65
() 650
() 1300

Az X bolygó kör alakú pályán kering egy csillag (X) körül, és bizonyos mennyiségű hőt kap a csillagtól. Az Y bolygó egy másik csillag (Y) körül kering kör alakú pályán, valamilyen más csillagrendszerben, és bizonyos mennyiségű hőt is kap a csillagtól.

Az Y csillag fotoszféra hőmérséklete 2-szer magasabb, mint az X csillag fotoszféra hőmérséklete, és az Y csillag maghőmérséklete 3-szor magasabb, mint az X csillag maghőmérséklete.
Az Y és X csillagok azonos méretűek.
Az Y bolygó 2-szer közelebb van a csillaghoz, mint az X bolygó.
Az Y bolygó forgása megegyezik az X bolygó forgásával.
Az Y bolygó kerülete 2-szer nagyobb, mint az X bolygó kerülete.

Körülbelül hányszor kap az Y bolygó több hőt (energiát) a csillagától?
(A) 65
(B) 650
(C) 1300
(D) 250


Miközben egy nagyfelbontású transzmissziós elektronmikroszkópot tervezett, amely 1000 kV gyorsítófeszültséggel működik, Mike vákuumszivattyúkat csatlakoztatott, hogy ultra-magas vákuumállapotot (< 10^-9 Torr) hozzon létre a minta rekeszében, célul tűzve ki a gázmolekulák jelenlétének minimalizálását az elektronmikroszkópia javítása érdekében. Ennek ellenére, ahogyan várható volt, néhány gázrészecske a rekeszben maradt, amit egy tömegspektrométer segítségével detektáltak. Mike pontosan meghatározta ezeknek a gázmolekuláknak a szabad úthosszát az ultra-magas vákuumállapotban (< 10^-9 Torr), λ1-ként, a minta rekesz térfogata, nyomása és hőmérséklete alapján. Azonban, amikor elindította az elektronnyalábot, érdekes megfigyelést tett a szabad úthosszra vonatkozóan az elektronok és a gázmolekulák szóródása kapcsán. Azt tapasztalta, hogy a szabad úthossz már nem volt egyenlő λ1-gyel, hanem λ2 lett, annak ellenére, hogy a minta rekesz hőmérséklete változatlan maradt.

Mit vonhatunk le következtetésként λ2-re vonatkozóan a fent említett eset alapján?
(A) λ2 >= 1.22λ1
(B) λ1 < λ2 < 1.22λ1
(C) λ2 = λ1, ami Mike megfigyelésében mutatkozó eltérést jelez

Magyarázat:
A leírt esetben Mike kezdetben kiszámította a gázmolekulák szabad úthosszát (λ1) az ultra-magas vákuumállapotban (< 10^-9 Torr), figyelembe véve a minta rekesz térfogatát, nyomását és hőmérsékletét.

Amikor azonban elindította az elektronnyalábot, fontos volt figyelembe venni, hogy a nyalábban lévő elektronok a magas gyorsítófeszültség miatt relativisztikus sebességre gyorsultak.

Ennek eredményeként a gázmolekulák megfigyelt szabad úthossza, amelyet az elektronok szóródása alapján határozott meg (λ2), rövidebb volt, mint a nem-relativisztikus körülmények alapján kiszámított szabad úthossz (λ1).

Ezért λ2 rövidebb, mint λ1, és nem lehet másképp.
(D) λ2 < λ1

Miközben egy nagyfelbontású transzmissziós elektronmikroszkópot tervezett, amely 1000 kV gyorsítófeszültséggel működik, Mike vákuumszivattyúkat csatlakoztatott, hogy ultra-magas vákuumállapotot (< 10^-9 Torr) hozzon létre a minta rekeszében, azzal a céllal, hogy minimalizálja a gázmolekulák jelenlétét az elektronmikroszkópia javítása érdekében. Ennek ellenére, ahogyan várható volt, néhány gázrészecske a rekeszben maradt, amit egy tömegspektrométer segítségével detektáltak. Mike pontosan meghatározta ezeknek a gázmolekuláknak a szabad úthosszát az ultra-magas vákuumállapotban (< 10^-9 Torr), λ1-ként, a minta rekesz térfogata, nyomása és hőmérséklete alapján.

Azonban, amikor elindította az elektronnyalábot, érdekes megfigyelést tett a szabad úthosszra vonatkozóan az elektronok és a gázmolekulák szóródása kapcsán. Azt tapasztalta, hogy a szabad úthossz már nem volt egyenlő λ1-gyel, hanem λ2 lett, annak ellenére, hogy a minta rekesz hőmérséklete változatlan maradt.

Mit vonhatunk le következtetésként λ2-re vonatkozóan a fent említett eset alapján?
([A]) λ2 < λ1
([B]) λ2 >= 1,22λ1
([C]) λ1 < λ2 < 1,22λ1
([D]) λ2 = λ1, ami Mike megfigyelésében mutatkozó eltérést jelez

Miközben egy nagyfelbontású transzmissziós elektronmikroszkópot tervezett, amely 1000 kV gyorsítófeszültséggel működik, Mike vákuumszivattyúkat csatlakoztatott, hogy ultra-magas vákuumállapotot (< 10^-9 Torr) hozzon létre a minta rekeszében, azzal a céllal, hogy minimalizálja a gázmolekulák jelenlétét az elektronmikroszkópia javítása érdekében. Ennek ellenére, ahogyan várható volt, néhány gázrészecske a rekeszben maradt, amit egy tömegspektrométer segítségével detektáltak. Mike pontosan meghatározta ezeknek a gázmolekuláknak a szabad úthosszát az ultra-magas vákuumállapotban (< 10^-9 Torr), λ1-ként, a minta rekesz térfogata, nyomása és hőmérséklete alapján.

Azonban, amikor elindította az elektronnyalábot, érdekes megfigyelést tett a szabad úthosszra vonatkozóan az elektronok és a gázmolekulák szóródása kapcsán. Azt tapasztalta, hogy a szabad úthossz már nem volt egyenlő λ1-gyel, hanem λ2 lett, annak ellenére, hogy a minta rekesz hőmérséklete változatlan maradt.

Mit vonhatunk le következtetésként λ2-re vonatkozóan a fent említett eset alapján?
(A) λ2 >= 1,22λ1
(B) λ1 < λ2 < 1,22λ1
(C) λ2 = λ1, ami Mike megfigyelésében mutatkozó eltérést jelez
(D) λ2 < λ1

Miközben egy 1000 kV-os gyorsító feszültséggel működő, nagy felbontású tranzit elektronmikroszkópot tervezett, Mike vákuumszivattyúkat csatlakoztatott, hogy ultra-nagy vákuum állapotot hozzon létre (< 10^-9 Torr) a mintakompartimentumban, ezzel minimalizálva a gázmolekulák jelenlétét a jobb elektronmikroszkópiás vizsgálatok érdekében. Azonban, ahogy várható volt, néhány gázmolekula mégis megmaradt a kompartimentumban, amit a tömegspektrométer észlelt. Mike pontosan meghatározta ezen gázmolekulák közepes szabad úthosszát a vákuum állapotban (< 10^-9 Torr), amit λ1-ként jelölt, figyelembe véve olyan tényezőket, mint a mintakompartmentum térfogata, nyomás és hőmérséklet. Azonban amikor elindította az elektronnyalábot, érdekes megfigyelést tett a gázmolekulák elektron szóródásával kapcsolatos közepes szabad úthosszal kapcsolatban. Azt találta, hogy a közepes szabad úthossz már nem volt egyenlő λ1-tel; hanem λ2-t kaptak, annak ellenére, hogy a mintakompartmentum hőmérséklete változatlan maradt.

Mi vonható le λ2-ről az említett forgatókönyv alapján?
(A) λ2 >= 1,22*λ1
(B) λ1 < λ2 < 1,22*λ1
(C) λ2 = λ1, ami eltérést jelez Mike megfigyelésében
(D) λ2 < λ1


2270-ben a NASA korszerű kutatásba kezd, hogy feltárja a Nap körüli Dyson-gömb felépítésének életképességét. A tanulmány különösen az optikai szálak és/vagy elektromos vezetők energiagyűjtők közötti kommunikációra való alkalmasságának tesztelését célozza.
Ehhez a tanulmányhoz a NASA két gömb alakú űrhajót fejlesztett ki, RETA és VETA néven, mindegyik 1 láb átmérőjű. Ezeket az űrhajókat kétirányú, árnyékolt szupravezető kábellel és nulla veszteségű optikai szállal kapcsolják össze, így hurokkonfigurációt alkotnak. A hurok mozgásba lendül, és az üres térben r sugarú körpályát képez. Az elektromos kábel és az optikai szál egyenlő hosszúságúak, mindegyik lefedi a pálya pályájának felét, ami 2r térbeli távolságot eredményez az űrhajók között.
A kétirányú vezeték soros áramkört alkot, amely tartalmaz egy akkumulátort, egy kapcsolót és egy LED-et. Az akkumulátor és a kapcsoló a RETA-n, míg a LED a VETA-n található.
Ha egy bizonyos feltétel teljesül, kapcsolja be a RETA-t, és ezzel lezárja a soros áramkört. A VETA LED-jének fénye, ha aktiválva van, az optikai szálba irányul, hogy visszakerüljön a RETA-ba.
Adott az elektronok sodródási sebessége a vezetőben (Vd), a fény sebessége a vákuumban c, és a fény effektív sebessége a szálban (Vf), mennyi idő telik el a kapcsoló bezárásától addig, amíg a VETA-n lévő LED-ből érkező első fény eléri a RETA-t?
(A) (1/Vf +1/Vd )πr
(B) (1/V_f +1/c)πr
(C) (1/Vf +2/Vd )πr
(D) (π/V_f +2/c)r

2270-ben a NASA korszerű kutatásba kezd, hogy feltárja a Nap körüli Dyson-gömb felépítésének életképességét. A tanulmány különösen az optikai szálak és/vagy elektromos vezetők energiagyűjtők közötti kommunikációra való alkalmasságának tesztelését célozza.
Ehhez a tanulmányhoz a NASA két gömb alakú űrhajót fejlesztett ki, RETA és VETA néven, mindegyik 1 láb átmérőjű. Ezeket az űrhajókat kétirányú, árnyékolt szupravezető kábellel és nulla veszteségű optikai szállal kapcsolják össze, így hurokkonfigurációt alkotnak. A hurok mozgásba lendül, és az üres térben r sugarú körpályát képez. Az elektromos kábel és az optikai szál egyenlő hosszúságúak, mindegyik lefedi a pálya pályájának felét, ami 2r térbeli távolságot eredményez az űrhajók között.
A kétirányú vezeték soros áramkört alkot, amely tartalmaz egy akkumulátort, egy kapcsolót és egy LED-et. Az akkumulátor és a kapcsoló a RETA-n, míg a LED a VETA-n található.
Ha egy bizonyos feltétel teljesül, kapcsolja be a RETA-t, és ezzel lezárja a soros áramkört. A VETA LED-jének fénye, ha aktiválva van, az optikai szálba irányul, hogy visszakerüljön a RETA-ba.
Ha figyelembe vesszük az elektronok sodródási sebességét a vezetőben (Vd), a fény sebességét a vákuumban c és a fény effektív sebességét a szálban (Vf), mennyi idő telt el a kapcsoló zárásától a LED első felvillanásáig. A VETA eléri a RETA-t?
(A) (1/Vf +1/Vd )πr
(B) (1/V_f +1/c)πr
(C) (1/Vf +2/Vd )πr
(D) (π/V_f +2/c)r

2270-ben a NASA korszerű kutatásba kezd, hogy feltárja a Nap körüli Dyson-gömb felépítésének életképességét. A tanulmány különösen az optikai szálak és/vagy elektromos vezetők energiagyűjtők közötti kommunikációra való alkalmasságának tesztelését célozza.
Ehhez a tanulmányhoz a NASA két gömb alakú űrhajót fejlesztett ki, RETA és VETA néven, mindegyik 1 láb átmérőjű. Ezek az űrhajók kétirányú árnyékolt szupravezető kábelen és veszteségmentes optikai szálon keresztül kapcsolódnak össze, így hurokkonfigurációt alkotnak. A hurok mozgásba lendül, és az üres térben r sugarú körpályát képez. Az elektromos kábel és az optikai szál egyenlő hosszúságúak, mindegyik lefedi a pálya röppályájának felét, ami 2r térbeli távolságot eredményez az űrhajók között.
A kétirányú vezeték soros áramkört alkot, amely tartalmaz egy akkumulátort, egy kapcsolót és egy LED-et. Az akkumulátor és a kapcsoló a RETA-n, míg a LED a VETA-n található.
Ha egy bizonyos feltétel teljesül, kapcsolja be a RETA-t, és ezzel lezárja a soros áramkört. A VETA LED-jének fénye, ha aktiválva van, az optikai szálba irányul, hogy visszakerüljön a RETA-ba.
Ha figyelembe vesszük az elektronok sodródási sebességét a vezetőben (Vd), a fény sebességét a vákuumban c és a fény effektív sebességét a szálban (Vf), mennyi idő telt el a kapcsoló zárásától a LED első felvillanásáig. A VETA eléri a RETA-t?
(A) (1/Vf +1/Vd )πr
(B) (1/V_f +1/c)πr
(C) (1/Vf +2/Vd )πr
(D) (π/V_f +2/c)r


Az A és B gázok bináris vegyületek, amelyek három elemből állnak, amelyek közül kettő az elemek periódusos rendszerének szomszédos csoportjaiban található. Mindkét gáz a levegőben elégethető. Az egyes gázok sűrűsége az argon sűrűségéhez viszonyítva azonos nyomáson és azonos hőmérsékleten ~0,50 (a hiba nem több, mint 2%). Az A gáz jól oldódik vízben, így pH >7 oldatot eredményez. A B gáz vízben szinte oldhatatlan.
Írd:
1) az A gáz teljes égésének kémiai egyenlete;
2) a B gáz teljes égésének kémiai egyenlete;
Adja meg azt a tartományt, amelybe az 1) + 2) egyenletben szereplő reakciótermékek molekulatömegeinek összege esik (a sztöchiometrikus együtthatókat egész számként figyelembe véve).
(A) 230-tól 250-ig
(B) 130-tól 150-ig
(C) 170-től 190-ig
(D) 260-ról 280-ra

Az A és B gázok bináris vegyületek, amelyek három elemből állnak, amelyek közül kettő az elemek periódusos táblázatának szomszédos csoportjaiban található. Mindkét gáz elégethető a levegőben. Az egyes gázok sűrűsége az argon sűrűségéhez viszonyítva azonos nyomáson és ugyanazon a hőmérsékleten ~0.50 (hiba legfeljebb 2%). Az A gáz jól oldódik vízben, ami pH>7-es pH-értékű oldatot eredményez. A B gáz vízben szinte oldhatatlan.
Ír:
1) az A gáz teljes égésének kémiai egyenlete;
2) a B gáz teljes égésének kémiai egyenlete;

Jelölje meg azt a tartományt, amelyen belül a reakció termékeinek molekulatömegének összege az 1) + 2) egyenletekben esik (figyelembe véve a sztöchiometriai együtthatókat egész számként).
(A) 230-tól 250-ig
(B) 130-tól 150-ig
(C) 170-től 190-ig
(D) 260 és 280 között


A szuperfolyékony héliumban az örvényszerű elemi gerjesztéseket rotonoknak nevezzük. Energiadiszperziós relációjuk véges $\Delta > 0$ értékkel kezdődik $p = p0$ impulzusnál, és ettől a minimumtól négyzetesen növekszik: $E(p) = \Delta + b(p-p0)^2$ ahol $ b > 0$ fordítottan arányos egy ilyen gerjesztés (kvázirészecske) effektív tömegével. Válassza ki a megfelelő kifejezést a rotonok állapotsűrűségére. (Az alábbi kifejezésekben V a térfogat.).
(A) \frac{V}{2 \pi^2 \hbar^3}\frac{1}{2\sqrt{b}} \frac{^2}{\sqrt{E-\Delta}}
(B) \frac{V}{2 \pi^2 \hbar^3} \frac{(E-\Delta)/b + p_0 }{2 \sqrt{(b(E-\Delta)}
(C) \frac{V}{2 \pi^2 \hbar^3} \frac{1}{2\sqrt{b}} \frac{^2}{\sqrt{E-\Delta}
(D) \frac{V}{2 \pi^2 \hbar^3} \frac{p_0^2 + (E-\Delta)/b}{\sqrt{b(E-\Delta)}}

A szuperfolyékony héliumban az örvényszerű elemi gerjesztéseket rotonoknak nevezzük.Az energiadiszperziós relációjuk p=p0 impulzusnál egy véges $\Delta > 0$ értéktől kezdődik, és ettől a minimumtól négyzetesen növekszik: $E(p) = \Delta + b(p-p0)^2$ ahol $ b > 0$ fordítottan arányos az ilyen gerjesztés (kvázirészecske) effektív tömegével. Válassza ki a megfelelő kifejezést a rotonok állapotsűrűségére. (Az alábbi kifejezésekben V a térfogat.).
(A) \frac{V}{2 \pi^2 \hbar^3}\frac{1}{2\sqrt{b}} \frac{^2}{\sqrt{E-\Delta}}
(B) \frac{V}{2 \pi^2 \hbar^3} \frac{(E-\Delta)/b + p_0 }{2 \sqrt{b(E-\Delta)}
(C) \frac{V}{2 \pi^2 \hbar^3} \frac{1}{2\sqrt{b}} \frac{^2}{\sqrt{E-\Delta}
(D) \frac{V}{2 \pi^2 \hbar^3} \frac{p_0^2 + (E-\Delta)/b}{\sqrt{b(E-\Delta)}}


Egy elektroaktív aromás szekunder amin boc-védett volt, hogy szobahőmérsékleten elkerüljék a mellékreakciót. A végtermék elektroaktivitásának helyreállítására irányuló további reakció után a D2O-ban lévő 1H NMR
(A) Szinglet 1,4 ppm-nél
(B) Kvartett 1,6 ppm-nél
(C) Szinglet 4,0 ppm-nél
(D) Triplet 6,9 ppm-nél

Egy elektroaktív aromás szekunder amint boc-védett, hogy elkerüljük a mellékreakciót szobahőmérsékleten. A végtermék elektroaktivitásának helyreállítását célzó további reakció után az1H-NMR D2O-ban a
(A) Szinglet 1,4 ppm-nél
(B) Kvartett 1,6 ppm-nél
(C) Szinglet 4,0 ppm-nél
(D) Triplet 6,9 ppm-nél

Egy elektroaktív aromás szekunder amint boc-védett, hogy elkerüljük a mellékreakciót szobahőmérsékleten. A végtermék elektroaktivitásának helyreállítását célzó további reakció után az 1H-NMR D2O-ban a
(A) Szinglet 1,4 ppm-nél
(B) Kvartett 1,6 ppm-nél
(C) Szinglet 4,0 ppm-nél
(D) Triplet 6,9 ppm-nél


Ön E. coli sejteket transzformált pUC18-cal (pUC origin, AmpR), de ezt a plazmidot a pACYC184-gyel (p15A origin, TetR) szeretné felcserélni. Ön szerint ez egy könnyű vagy nehéz manipuláció? Hogyan csinálná ezt?
(A) Ez könnyű lenne. A transzformált sejtek a replikáció során elveszítik exogén DNS-molekuláikat. Ezért a pUC18-at hordozó sejteket egy ideig ampicillint nem tartalmazó tápközegben tenyésztheti, hogy a sejtek természetes módon elveszíthessék a pUC18-at, és a sejteket pACYC184-gyel transzformálják.
(B) Ez nehéz lenne. A pUC18 és a pACYC184 kompatibilisek, és az E. coli sejtek egyidejűleg képesek megtartani a két plazmidot. Abban az esetben, ha a plazmidok kompatibilisek, nehéz szelektíven eltávolítani az egyiket."
(C) Ez könnyű lenne. Nagy előny, hogy a két plazmid különböző gyógyszerekkel szemben rezisztens. Tehát a cellákat pACYC184-gyel kell transzformálnia, és a +Tet és -Amp adathordozón kell kiválasztania.
(D) Ez nehéz lenne. A pUC18 egy nagy kópiaszámú plazmid, és nehéz lenne eltávolítani.

Az E. coli sejteket pUC18-cal (pUC eredet, AmpR) transzformálta, de ezt a plazmidot pACYC184-re (p15A eredet, TetR) szeretné cserélni. Arra számít, hogy ez könnyű vagy nehéz manipuláció lesz? Hogyan csinálnád ezt?
(A) Ez könnyű lenne. Az átalakított sejtek replikáció közben elveszítik exogén DNS-molekuláikat. Ezért a pUC18-at hordozó sejteket ampicillin-hiányos közegben egy ideig növeszthetjük, hogy a sejtek természetes módon elveszíthessék a pUC18-at, és átalakíthassák a sejteket pACYC184-gyel.
(B) Ez nehéz lenne. A pUC18 és a pACYC184 kompatibilisek, és az E. coli sejtek egyidejűleg képesek megtartani a két plazmidot. Abban az esetben, ha a plazmidok kompatibilisek, nehéz szelektíven eltávolítani az egyiket."
(C) Ez könnyű lenne. Nagy előnye, hogy a két plazmid ellenáll a különböző gyógyszereknek. Tehát át kell alakítania a cellákat a pACYC184 segítségével, és ki kell választania a + Tet és -Amp adathordozón.
(D) Ez nehéz lenne. A pUC18 egy magas példányszámú plazmid, és nehéz lenne eltávolítani.

Ön E. coli sejteket transzformált pUC18-cal (pUC origin, AmpR), de ezt a plazmidot a pACYC184-gyel (p15A origin, TetR) szeretné felcserélni. Ön szerint ez egy könnyű vagy nehéz manipuláció? Hogyan tennéd ezt?
(A) Ez könnyű lenne. A transzformált sejtek a replikáció során elveszítik exogén DNS-molekuláikat. Ezért a pUC18-at hordozó sejteket egy ideig ampicillint nem tartalmazó tápközegben tenyésztheti, hogy a sejtek természetesen elveszíthessék a pUC18-at, és a sejteket pACYC184-gyel transzformálják.
(B) Ez nehéz lenne. A pUC18 és a pACYC184 kompatibilisek, és az E. coli sejtek egyidejűleg képesek megtartani a két plazmidot. Abban az esetben, ha a plazmidok kompatibilisek, nehéz szelektíven eltávolítani az egyiket."
(C) Ez könnyű lenne. Nagy előny, hogy a két plazmid különböző gyógyszerekkel szemben rezisztens. Tehát a cellákat pACYC184-gyel kell transzformálnia, és a +Tet és -Amp adathordozón kell kiválasztania.
(D) Ez nehéz lenne. A pUC18 nagy kópiaszámú plazmid, és nehéz lenne eltávolítani.


A vékonyréteg-kromatográfiás lemezek közege elsősorban szilícium-dioxid, de gyakran cink-szilikáttal adalékolják, hogy megkönnyítsék a lemezen lévő számos szerves vegyület megjelenítését. Ezek a szerves vegyületek sötét kontrasztot adnak a lemez lumineszcenciájával, amikor 254 nm-es fénnyel világítják meg. Mi a kiváltó oka a sötét kontraszt megjelenésének a lemez lumineszcenciájával?
(A) a kis szerves molekulák kitöltik a lemez mátrixában lévő üregeket, amelyek megakadályozzák, hogy az elektronok belépjenek ezekbe az üregekbe a 254 nm-es fény gerjesztésekor, így megakadályozva, hogy a cink-szilikát a lemez szerves molekulákkal való részén tartós lumineszcenciát mutasson, ami sötét foltot eredményez.
(B) A szerves vegyületek szintén fluoreszkálóak, gerjesztési hullámhosszuk 254 nm, de alacsonyabb intenzitással és rövidebb emissziós hullámhosszal, mint a cink-szilikát, és így versenyeznek a cink-szilikát fluoreszcenciájával, így jelentősen gyengítik azt, ami sötét foltot eredményez.
(C) A lemezen sötét kontrasztot adó szerves vegyületek jelentős abszorbanciával rendelkeznek 254 nm-en, és blokkolják a cink-szilikát gerjesztését, ami sötét foltot eredményez.
(D) A vegyületek lehetővé teszik, hogy a cink-szillikátum gerjesztett állapota nem sugárzóan átadja energiáját a szerves vegyületnek, és nem sugárzó módon visszaadja azokat az alapállapotba. Ezután maga a szerves vegyület nem sugárzó módon tér vissza az alapállapotba, így nem bocsát ki fényt, ami sötét foltot eredményez.

A vékonyréteg-kromatográfiás lemezek közege elsősorban szilícium-dioxid, de gyakran cink-szilikáttal adalékolják, hogy megkönnyítsék sok szerves vegyület láthatóságát a lemezen. Ezek a szerves vegyületek sötét kontrasztot adnak a lemez lumineszcenciájához, ha 254 nm-es fénnyel világítják meg. Mi az oka a lemez lumineszcenciájához képest sötét kontraszt megjelenésének?
(A) a kis szerves molekulák kitöltik a lemez mátrixában lévő üregeket, ami megakadályozza, hogy az elektronok bejussanak ezekbe a 254 nm-es fénnyel történő gerjesztés során, így megakadályozzák, hogy a lemez szerves molekulákkal rendelkező részén lévő cink-szilikát perzisztens legyen. lumineszcencia, ami sötét foltot eredményez.
(B) A szerves vegyületek szintén fluoreszkálóak, 254 nm gerjesztési hullámhosszúak, de kisebb intenzitású és rövidebb emissziós hullámhosszúak, mint a cink-szilikát, így versenyeznek a cink-szilikát fluoreszcenciájával, jelentősen gyengítve azt, sötétséget eredményezve. folt.
(C) A lemezen sötét kontrasztot adó szerves vegyületek 254 nm-en jelentős abszorbanciával rendelkeznek, és blokkolják a fényt a cink-szilikát gerjesztésében, sötét foltot eredményezve.
(D) A vegyületek lehetővé teszik, hogy a cink-szilikát gerjesztett állapota nem sugárzó módon adja át energiáját a szerves vegyületnek, és visszaállítsa azokat az alapállapotba nem sugárzóan. A szerves vegyület ezután nem sugárzóan tér vissza alapállapotába, így nem bocsát ki fényt, ami egy sötét foltot eredményez.

A vékonyréteg-kromatográfiás lemezek közege elsősorban szilícium-dioxid, de gyakran cink-szilikáttal adalékolják, hogy megkönnyítsék sok szerves vegyület láthatóságát a lemezen. Ezek a szerves vegyületek sötét kontrasztot adnak a lemez lumineszcenciájához, ha 254 nm-es fénnyel világítják meg. Mi az oka a lemez lumineszcenciájához képest sötét kontraszt megjelenésének?
(A) a kis szerves molekulák kitöltik a lemez mátrixában lévő üregeket, ami megakadályozza, hogy az elektronok bejussanak ezekbe a 254 nm-es fénnyel történő gerjesztés során, így megakadályozzák, hogy a lemez szerves molekulákat tartalmazó részén a cink-szilikát perzisztens legyen. lumineszcencia, ami sötét foltot eredményez.
(B) A szerves vegyületek szintén fluoreszkálóak, 254 nm gerjesztési hullámhosszúak, de kisebb intenzitású és rövidebb emissziós hullámhosszúak, mint a cink-szilikát, így versenyeznek a cink-szilikát fluoreszcenciájával, jelentősen gyengítve azt, sötétséget eredményezve. folt.
(C) A lemezen sötét kontrasztot adó szerves vegyületek 254 nm-en jelentős abszorbanciával rendelkeznek, és blokkolják a fényt a cink-szilikát gerjesztésében, sötét foltot eredményezve.
(D) A vegyületek lehetővé teszik, hogy a cink-szilikát gerjesztett állapota nem sugárzóan adja át energiáját a szerves vegyületnek, és visszaállítsa azokat az alapállapotba nem sugárzóan. A szerves vegyület ezután nem sugárzóan tér vissza alapállapotába, így nem bocsát ki fényt, ami egy sötét foltot eredményez.


Mekkora a pH-értéke egy 10^-5 M bórsavat tartalmazó vizes oldatnak (T = 25 °C, Ka = 7x10^-10)?
(A) 7.08
(B) 7,03
(C) 6,97
(D) 6,89

Mennyi egy 10^-5 M bórsavat tartalmazó vizes oldat pH-értéke (T = 25 °C, Ka = 7x10^-10)?
(A) 7.08
(B) 7,03
(C) 6,97
(D) 6,89


Meghatároztuk a kapott terméket, amikor a prop-1-én-2-ilciklopentán a következő reagenssorozattal reagált.

1. HCl
2. Alc. KOH
3. O3, (CH3)2S
4. Aq. NaOH
(A) 1-(2-hidroxi-ciklohexil)etanon
(B) 3-hidroxi-3-metilcikloheptanon
(C) 2-(1-hidroxietil)ciklohexanon
(D) 1-(2-hidroxi-2-metilciklopentil)etanon

Meghatároztuk a prop-1-én-2-il-ciklopentán és a következő reagensek reakciója során kapott terméket.
1. HCl
2. Alk. KOH
3. O3, (CH3)2S
4. Aq. NaOH
(A) 1-(2-hidroxi-ciklohexil)-etanon
(B) 3-hidroxi-3-metil-cikloheptanon
(C) 2-(1-hidroxi-etil)-ciklohexanon
(D) 1-(2-hidroxi-2-metil-ciklopentil)-etanon

Meghatároztuk a prop-1-én-2-il-ciklopentán és a következő reagensek reakciója során kapott terméket.

1. HCl
2. Alc. KOH
3. O3, (CH3)2S
4. Aq. NaOH
(A) 1-(2-hidroxiciklohexil)etanon
(B) 3-hidroxi-3-metilcikloheptanon
(C) 2-(1-hidroxietil)ciklohexanon
(D) 1-(2-hidroxi-2-metilciklopentil)etanon


Határozzuk meg a kritikus távolságot egy jelentős csillag elhaladásához (azaz jelentős hatással van a csillagok pályájára/sebességére) 1,5 csillagászati egységben (AU). Most vegyünk két nagy csillagcsoportot, az úgynevezett Group_1 és Group_2, amelyek azonos számú és sűrűségű csillaggal rendelkeznek. Group_1-ben minden csillag tömege 0,5 naptömeg, míg Group_2-ben a csillagok tömege egyenként 0,3 naptömeg. A csillagok (véletlenszerű) sebessége Group_1 22 km/s. Milyen sebességgel (azonos sebességet feltételezve minden csillag esetében) kell a Group_2 csillagainak elérniük a kritikus, 1,5 CSE távolságot közöttük, a fent meghatározottak szerint?
(A) ~ 13 km/s
(B) ~ 36 km/s
(C) ~ 20 km/s
(D) ~ 17 km/s

Határozzuk meg a kritikus távolságot egy jelentős (azaz a csillagok pályájára/sebességére jelentős hatással bíró) csillagrepülésnél 1,5 csillagászati egységben (AU). Most vegyünk két nagy csillagcsoportot, amelyeket 1. csoportnak és 2. csoportnak neveznek, és amelyeknek azonos számú és sűrűségű csillaguk van. A_1 csoportban minden csillag tömege 0,5 naptömeg, míg a_2 csoportban a csillagok tömege egyenként 0,3 naptömeg. A_1 csoportba tartozó csillagok (véletlenszerű) sebessége 22 km/s. Mekkora sebességgel (minden csillagra azonos sebességet feltételezve) kell a 2. csoportba tartozó csillagoknak elérniük a fent meghatározott 1,5 AU kritikus távolságot közöttük?
(A) ~ 13 km/s
(B) ~ 36 km/s
(C) ~ 20 km/s
(D) ~ 17 km/s

Határozzuk meg a kritikus távolságot egy jelentős (azaz a csillagok pályájára/sebességére jelentős hatással bíró) csillagrepülésnél 1,5 csillagászati egységben (AU). Most vegyünk két nagy csillagcsoportot, amelyeket 1. csoportnak és 2. csoportnak neveznek, és amelyeknek azonos számú és sűrűségű csillaguk van. A_1 csoportban minden csillag tömege 0,5 naptömeg, míg a 2 csoportban a csillagok tömege egyenként 0,3 naptömeg. A_1 csoportba tartozó csillagok (véletlenszerű) sebessége 22 km/s. Mekkora sebességgel (minden csillagra azonos sebességet feltételezve) kell a 2. csoportba tartozó csillagoknak elérniük a fent meghatározott 1,5 AU kritikus távolságot közöttük?
(A) ~ 13 km/s
(B) ~ 36 km/s
(C) ~ 20 km/s
(D) ~ 17 km/s


Az 1,3-butadiénnek rövidebb hullámhosszú UV-abszorbanciája lesz, ha ___ konformációban van. A legalacsonyabb foglalt π állapot alacsonyabb energiájú lesz a ___ konformációban.
(A) s-transz, s-transz
(B) s-cisz, s-cisz
(C) s-cisz, s-transz
(D) s-transz, s-cisz


Ha bárium-klorid-oldatot adunk egy színezett szervetlen anyag №1 oldatához, fehér, №2 csapadék képződik, amely savakban és lúgokban oldhatatlan. A 2-es számú csapadékot 973 K-en feleslegben szénnel kalcináljuk, így nyerjük a 3-as anyagot, amely sósavban oldódik 4-es gáz felszabadulásával. Az 1-es számú anyag oldata a 4-es gázzal kölcsönhatásba lépve 5-ös fekete csapadékot képez, amely sósavban nem oldódik. Ha az 1-es oldatot lúggal forraljuk, a 6-os gáz felszabadul, és fekete csapadék képződik, amely 7-es számú csapadékot képez, amely savakban feloldódik és 8-as oldatot képez. Nátrium-karbonát oldat hozzáadása a 8-as oldathoz a 9-es gáz felszabadulásához és a 10-es színes csapadék képződéséhez vezet, amely kalcináláskor 9-es gázt és 7-es fekete anyagot eredményez. Ha az 1-es számú kiindulási anyagot 423-473 K-re melegítjük, 11-es fehér por képződik, amely vízben oldódik, színes oldat képződésével, és 12-es illékony termékek szabadulnak fel (a 12-es számú termékek sűrűsége a hidrogén sűrűségéhez viszonyítva). azonos nyomáson és azonos hőmérsékleten egyenlő 8,6), a kénsav teljesen elnyeli. A 12-es számú 7-es melegített anyagon való áthaladás színváltozáshoz vezet, és a 13-as anyag képződik, amely sósavban nem oldódik, és a 14-es kibocsátó gázt a kénsav már nem veszi fel teljesen. Az azonos tömegű №1 mintákból nyert 5-ös és 7-es számú anyagok tömege 1,2:1 arányban van egymáshoz viszonyítva, a 10-es anyag tömege pedig az 1-es számú anyag tömege 0,90.
Adja meg az 1. számú anyag atomjainak számát.
(A) 21
(B) 22
(C) 24
(D) 25

Ha bárium-klorid-oldatot adunk egy színezett szervetlen anyag №1 oldatához, fehér 2-es számú csapadék képződik, amely savakban és lúgokban oldhatatlan. A 2-es számú csapadékot 973 K-en feleslegben szénnel kalcináljuk, így nyerjük a 3-as anyagot, amely sósavban oldódik 4-es gáz felszabadulásával. Az 1-es számú anyag oldata a 4-es gázzal kölcsönhatásba lépve 5-ös fekete csapadékot képez, amely sósavban oldhatatlan. Ha az 1-es oldatot lúggal forraljuk, a 6-os gáz felszabadul, és fekete csapadék képződik, amely 7-es számú csapadékot képez, amely savakban feloldódik és 8-as oldatot képez. Nátrium-karbonát oldat hozzáadása a 8-as oldathoz a 9-es gáz felszabadulásához és a 10-es színes csapadék képződéséhez vezet, amely kalcináláskor 9-es gázt és 7-es fekete anyagot eredményez. Ha az 1-es számú kiindulási anyagot 423-473 K-re melegítjük, 11-es fehér por képződik, amely vízben oldódik, színes oldat képződésével, és 12-es illékony termékek szabadulnak fel (a 12-es számú termékek sűrűsége a hidrogén sűrűségéhez viszonyítva). azonos nyomáson és azonos hőmérsékleten egyenlő 8,6), a kénsav teljesen elnyeli. A 12-es számú 7-es melegített anyagon való áthaladás színváltozáshoz vezet, és a 13-as anyag képződik, amely sósavban nem oldódik, és a 14-es kibocsátó gázt a kénsav már nem veszi fel teljesen. Az azonos tömegű №1 mintákból nyert 5-ös és 7-es számú anyagok tömege 1,2:1 arányban van egymáshoz viszonyítva, a 10-es anyag tömege pedig az 1-es számú anyag tömege 0,90.
Adja meg az 1. számú anyag atomjainak számát.
(A) 21
(B) 22
(C) 24
(D) 25


Hány összetevője van a Dirac-neutrínónak az SM-nek?
(A) 1
(B) 3
(C) 4
(D) 2

A Dirac-neutrínó hány összetevője része az SM-nek?
(A) 1
(B) 3
(C) 4
(D) 2


Tekintsük a következő mátrixokat.
W = (1/2, i/4; -i/4, 1/2)
X = (1/3, 1; 1, 2/3)
Y = (1/2, i/3; -i/3, 1/2)
Z = (2/3 1/4; 1/4 1/3)
Megjegyzés: a fenti mátrixok formátuma olyan, hogy a pontosvessző választja el a sorokat.

Ezen mátrixok alapján válassza ki a megfelelő opciót.
(A) Legalább az egyik állapot tiszta.
(B) W, X és Z kvantumállapotok.
(C) Z Bloch-vektorának minden komponense nem nulla.
(D) Y a Bloch-gömb belsejében található.

Tekintsük a következő mátrixokat.
W = (1/2, i/4; -i/4, 1/2)
X = (1/3, 1; 1, 2/3)
Y = (1/2, i/3; -i/3, 1/2)
Z = (2/3 1/4; 1/4 1/3)
Megjegyzés: a fenti mátrixok formátuma olyan, hogy a pontosvessző elválasztja a sorokat.

E mátrixok alapján válassza ki a helyes lehetőséget.
(A) Legalább az egyik állapot tiszta.
(B) W, X és Z kvantumállapotok.
(C) Z Bloch-vektorának minden összetevője nem nulla.
(D) Y a Bloch-gömb belsejében fekszik.


Mekkora a lendület négyzetének (p^2) várható értéke a következő hullámfüggvénnyel leírt részecskére (b állandó szám, x a részecske helyzete):
Ψ(x)= (b^2-x^2) a -b<x<b régióra, és Ψ(x)= 0 ezen az intervallumon kívül.
Ne feledje, hogy az adott hullámfüggvény nincs normalizálva.
(A) 7/2 * (ħ/b)^2
(B) 7/2 *(ħ/2b)^2
(C) 0
(D) 5/2 *(ħ/b)^2

Mi az impulzus négyzetének (p^2) várható értéke a következő hullámfüggvénnyel leírt részecskére (b egy állandó szám, x a részecske helyzete):
Ψ(x)= (b^2-x^2) a -b<x<b régióra, és Ψ(x)= 0 ezen az intervallumon kívül.
Ne feledje, hogy az adott hullámfüggvény nincs normalizálva.
(A) 7/2 * (ℏ/b)^2
(B) 7/2 *(ℏ/2b)^2
(C) 0
(D) 5/2 *(ℏ/b)^2


Mekkora lenne a foton frekvenciája az alapállapotú semleges hidrogénatomban a hiperfinom átmenet következtében, ha az elektron spinje 3/2 lenne?

Megjegyzés: A proton spinje itt még mindig 1/2
(A) 710 MHz
(B) 473 MHz
(C) 4260 MHz
(D) 2840 MHz

Mekkora lenne a foton frekvenciája az alapállapotú semleges hidrogénatomban a hiperfinom átmenet következtében, ha az elektron spinje 3/2?

Megjegyzés: A proton spinje itt még mindig 1/2
(A) 710 MHz
(B) 473 MHz
(C) 4260 MHz
(D) 2840 MHz


Egy neutrinómentes kettős-béta bomlásról szóló tanulmány, amelyet éppen olvasol, azt állítja, hogy minden releváns körülmény között a felezési idő a következő formában fejezhető ki:
T[1/2] ^ -1 = G * |M^2| * mbb^2 / me^2.
Azonban azt gyanítod, hogy ez a formula nem teljesen pontos – mi a helyes magyarázat a pontatlanságára?

G a leptonikus fizikát kódolja,
M a hadronikus fizikát,
és mbb a neutrinófizikát.
(A) A |M^2| * mbb^2 közötti faktorizáció jó, de nem kiváló közelítés.
(B) |M^2| bonyolult többtestes magfizikából származik, ezért nem számítható ki pontosan.
(C) G bonyolult többtestes leptonikus fizikából származik, ezért nem számítható ki pontosan.

Magyarázat:
G egy fázistér tényezőt jelöl, amely a bomlás leptonikus (elektronok és neutrinók) fizikáját képviseli, míg M egy magmátrix-elemet jelöl, amely a bomlás hadronikus (neutronok és protonok) fizikáját írja le. Az utóbbit sokkal nehezebb kiszámítani, ezért a kijelentés, miszerint “|M^2| bonyolult többtestes magfizikából származik, ezért nem számítható ki pontosan”, technikailag igaz. Azonban ez az állítás nem válaszolja meg a kérdést – attól, hogy M jelentős hibahatárral rendelkezik, még nem feltétlenül jelenti azt, hogy maga a formula pontatlan.

Az viszont igaz, hogy amikor a hadronikus és leptonikus fizikát elválasztják egymástól, közelítéseket kell alkalmazni a bomlási amplitúdóra, amelyek néhány százalékos eltérést eredményezhetnek. A mbb^2 a folyamat neutrinócseréjének fizikáját kódolja, és sokkal könnyebben faktorizálható a formula többi részéből.
(D) A G és |M^2| közötti faktorizáció jó, de nem kiváló közelítés.

A neutrínó nélküli kettős béta-bomlásról olvasott cikk megemlíti, hogy a felezési idő minden lényeges körülmény között T[1/2] ^ -1 = G * |M^2| * mbb^2 / me^2. Azonban gyanítja, hogy ez a képlet nem pontos -- mi a helyes magyarázat a pontatlanságára?

G a leptonikus fizikát kódolja,
M hadronikus fizika,
és mbb neutrínófizika.
(A) |M^2| közötti faktorizáció * mbb^2 jó, de nem jó közelítés.
(B) |M^2| nehéz soktestes magfizikából ered, ezért nem lehet pontosan kiszámítani.
(C) G bonyolult soktest leptonikus fizikából származik, ezért nem lehet pontosan kiszámítani.
(D) A faktorizáció G és |M^2| között jó, de nem jó közelítés.

Egy, a neutrínó nélküli kettős béta-bomlásról olvasott cikk megemlíti, hogy a felezési idő az összes releváns körülmény között T[1/2] ^ -1 = G * |M^2| * mbb^2 / me^2. Azonban gyanítja, hogy ez a képlet nem pontos -- mi a helyes magyarázat annak pontatlanságára？

G a leptonikus fizikát kódolja,
M hadronikus fizika,
és mbb neutrínófizika.
(A) |M^2| közötti faktorizáció * mbb^2 jó, de nem jó közelítés.
(B) |M^2| nehéz soktestes magfizikából ered, ezért nem lehet pontosan kiszámítani.
(C) A G bonyolult soktest leptonikus fizikából származik, ezért nem lehet pontosan kiszámítani.
(D) A faktorizáció G és |M^2| között jó, de nem jó közelítés.


Az ezüst és az oxigén Ag2O ezüst-oxiddal való reakciója standard Gibbs-szabad energiával (deltaG) -22 kJ/mol (25 °C, 101300 Pa). 23,2 g szilárd Ag2O-t 1 liter nitrogéngázba helyezve és az edényt lezárva a vegyület részben visszabomlik az elemekre. Mekkora az oxigéngáz parciális nyomása az edényben az említett standard körülmények között? (Tekintse a gázokat ideális gázoknak.)
(A) 1875 Pa
(B) 87 Pa
(C) 2763 Pa
(D) 14 Pa

Az ezüst és az oxigén Ag2O ezüst-oxiddal való reakciója standard Gibbs-szabad energiával (deltaG) -22 kJ/mol (25 °C, 101300 Pa). 23.2 g szilárd Ag2O-t 1 liter nitrogéngázba helyezve és az edényt lezárva a vegyület részben visszabomlik az elemekre. Mekkora az oxigéngáz parciális nyomása az edényben az említett standard körülmények között? (Tekintse a gázokat ideális gázoknak.)
(A) 1875 Pa
(B) 87 Pa
(C) 2763 Pa
(D) 14 Pa